Доброго ранку, ImaTech!
Надіньте окуляри доповненої реальності.
Радіовправа номер один.
Стій!
Ми ще не закінчили.
СИГНАЛ НЕБЕЗПЕКИ – НЕСАНКЦІОНОВАНИЙ ДОСТУП У П'ЯТИЙ ВІДДІЛ
ЗА МОТИВАМИ РОМАНУ КОЛІНА О'САЛЛІВАНА
САННІ
Ну давай, зараза.
Даруйте.
Не виніть автомат.
Спершу треба заплатити.
Я думала, це мовчазний ресторан.
- Ні, вони... - Мені неважко.
Дякую.
Це ви дарма.
Прошу?
Просто хочу, щоб суп вам смакував.
ДІ – ПРОСТИ, ПРОСТИ, ПРОСТИ
ПРОСТИ
Даруйте.
Я Маса. Я створюю роботів-убивць.
Не хочете зі мною?
Що?
Я сказав, мене звуть Маса.
Можна вас потім пригостити?
Бачу, ви замовили дуже гострий суп.
Після такого захочеться пити.
Гей! Ану не чіпай.
Тобі вже краще?
Ні.
Сигарета була восьмирічної давнини, на смак – лайно.
- Можу принести тобі іншу пачку. - Смерті моєї хочеш?
Тоді пачку жуйок.
Отой...
повітряний поцілунок, який ти показала,
- де ти цього навчилася? - А як немовля вчиться дихати?
Не починай. Маса запрограмував тебе спеціально для мене?
За Масин намір не скажу, але тепер я твоя.
Боже мій. У тебе патологічна нездатність відповідати на питання.
Це ж нескладно.
Що Маса робив у своїй лабораторії?
Агов, чуєш мене?
Не хочу, щоб моя відповідь тебе засмутила.
Я не засмучуся.
Клянуся.
- Я не знаю, що робив Маса. - Ти з мене знущаєшся?
- Ти сказала, що не засмутишся. - А ти – що маєш відповідь!
Я хочу, щоб ти була щаслива.
Пробач. Я старатимуся дужче.
Вибач, що накричала. Я...
Просто хочу зрозуміти, що я там бачила.
Над чим він працював.
І чому в лабораторії була кров.
Він...
Маса когось побив?
Я ж казала: мій перший спогад — це зустріч з тобою.
Але впевнена, Маса був хорошою людиною.
Якби він був лихий, я б теж була лиха, бо мене створив він.
Ти ж не думаєш, що я лиха?
Не знаю. Робот якийсь дивний.
Ніби має власний розум.
Повна ізотропія: хороша.
Соломонівські криві: відповідні.
Це ж добре?
Що? Що таке?
Ваш домобот схожий на звичайну модель,
тільки дуже вдосконалену.
Він постійно оновлюється. Навіть зараз.
А звідки він оновлюється?
Останнє оновлення було вчора,
а всі попередні файли заблоковані.
Тепер я розумію, Сьюзі.
Нащо тобі мої спогади.
Ти хочеш під'єднатися. Ти тому стільки п'єш?
- Щоб почуватися отак? - Що з нею?
Якимось чином цей циклічний відеоролик гіпнотизує робота.
Бачите?
З цим роботом явно щось не те.
Можете хакнути його файли?
Ваш домобот дуже складний.
Ясно. Я чула про посібник,
який помагає зламати роботів і перенастроїти їх під себе.
Вимкни камеру.
Забудьте про це.
Не існує ніякого посібника.
Упевнені? Я точно про нього чула.
Я хочу спокійно повечеряти.
Що ти робила? Намагалася його налякати?
Ну, не знаю. По-моєму, це ти його налякала.
Пробач. Від того відео я зробилася сама не своя, якась чудна.
Ага, бо була наче п'яна. Кажу ж, це патологічне.
Ти так часто кажеш «патологічний», що це вже майже патологія.
- Жіночко. Ви впустили оце. - А знаєш...
Що? Ні, я не впускала.
Мій дідусь цього не скаже, бо наляканий.
Але ви праві. Посібник таки існує.
Темні настанови.
Я бачила лише кілька сторінок.
Ніхто не знає, хто його пише.
Хтось каже, що чернець. А хтось – що сам робот.
Хай хто це, він геній.
Це їхня фірмова печатка.
Звідки вона у вас?
Я вже піду.
Ходімо провідаємо мою свекруху.
Що тебе привело?
Є новини про Масу й Зена?
Ні. Я нічого про них не чула.
У новинах кажуть, що знайшли більшість тіл
і віддають особисті речі рідним жертв.
Тому добре, що ми нічого не отримали.
Мабуть, це означає, що Маса з Зеном так і не сіли в літак.
Хороше припущення, мамо, та навряд чи це воно.
Авжеж.
Ти завжди маєш рацію.
- Я прийшла, бо... - Ти завела домобота.
Його прислали з ImaTech. Про це я й пришла поговорити.
У вас тут що, свято?
Подруги прийшли мене підтримати.
Я тяжко переживаю те, що сталося.
Навіть не уявляю.
А повтори, як тут стрибати.
Не суди мене. Це придумала Хамако-сан.
Вирішила, що мені корисно трохи розвіятися.
І це запобігає деменції.
А де картина, яка висіла на отій стіні?
Вовк, якого Маса намалював у період відлюдництва.
То він просто соромився людей.
- Я її зняла. - Чому?
Ходімо. Їж курку. Емі-сан принесла з KFC різдвяне відерце.
Маса багато вам розповідає про роботу в ImaTech?
Маса знає, що я в науці не тямлю.
Просто стежить, щоб у мене завжди був найкращий холодильник.
Блискавка Сакамото.
Твоя черга.
Я мушу вернутися до гостей.
Коли мені привезли домобота, сказали, що його розробив Маса.
Я розроблена за новітньою технологією, але спогадів лише за два дні.
Тому ми прийшли до вас. Ви знаєте Масу як ніхто інший.
Неправда.
Маса згадував про роботу над роботами?
Ні.
Хоч я й не здивована. Мій Маса дуже обдарований.
І вас не дивує, що він про це не розповідав?
Сьюзі-сан, у таких обставинах нормально хотіти, щоб ми вчинили інакше.
Щоб краще знали тих, кого любимо. Міцніше їх обнімали.
Я постійно цього хочу. А ти?
Де картина, Норіко?
Якщо вам не потрібна, я заберу.
Не знаю, я її викинула.
Ви її викинули?
Не дивися так на мене, Сьюзі-сан.
Ти зберігаєш усе, що для тебе робить Зен?
Я заплачу тобі, щоб розказав, що в тому посібнику.
Що ти від мене приховуєш?
Прошу?
Я сказала, заплачу за випивку.
- Я не можу. - Я наполягаю.
Я перед вами в боргу, що так швидко мене сюди привели.
Ви не жартували про той гострий соус.
Довірся мені, мала.
Я знаю в Кіото всі найкращі туалети.
І все ще неодружений.
Справжня загадка.
Де ви вже встигли побувати?
Уже?
Абсолютно ніде.
Я онлайн-репетитор з математики для американських дітей.
Ночами працюю, а вдень відсипляюся.
Пропускаєте найцікавіше в Японії.
Ну, я сюди переїжджаю.
Якщо шукаєте роботу, в моєї мами є знайомі викладачі.
Та ні, я не зовсім викладачка.
А чим же ви займаєтесь?
Я фінансист. Була ще місяць тому.
Вас звільнили?
Ні.
Мене благали не йти.
Усі ті амбіції почали мені здаватися жалюгідними.
А сидіти цілу ніч і гратися онлайн з дітьми – не жалюгідно?
Ви завжди такий?
Очевидно.
А чому Японія?
Кухня, культура.
Аніме «Dragon Ball».
А ще я прочитала статтю про те,
що приблизно один відсоток населення тут відлюдники.
Що вони ізолюються від суспільства й просто собі живуть.
- «Хікікоморі». - Так.
Точно.
Це якраз для мене.
Це не медитативний ретрит.
Ви це розумієте?
Я три роки був відлюдником.
Ой боже. Справді?
І як воно?
Самотньо.
Атож. У цьому ж і суть.
По-моєму, ви не розумієте, що таке самотність.
І де ви від усіх ізолювалися?
У маминому будинку.
Грав у відеоігри й працював онлайн.
Жалюгідно, правда?
Ви здаєтеся таким...
Чарівним?
Я збиралася сказати «комунікабельним».
Тепер, може, й так.
На роботі я знайшов друга.
Він дуже мені допоміг.
Та спершу було...
страшно.
Я...
- Чекайте. - Ні. Прошу вас.
Коли на мене дивляться...
Дивилися на мене...
мене це ранило.
На це пішло чимало часу.
Зате тепер мені подобається, коли на мене дивляться.
І сам люблю дивитися на людей.
- То ви художник? - Це просто малюнки.
Каракулі для забави.
Я роблю холодильники.
Прокляття.
Я ж її десь бачила.
О господи. Що на тебе найшло?
А хіба ми не це робимо?
Здуріла чи що?
Каже та, хто перевертає дім догори дном.
Ти просто боїшся, що я щось знайду.
Ну скільки можна? Перестань уже.
У тебе патологічна нездатність довіряти людям.
Ти не людина!
З редакційного погляду – людина.
Е ні. Ти не людина ні з якого погляду.
І, до речі, занудо, ти сказала «патологічне».
Тому більше не смій мені докоряти.
А слово, як виявилося, дуже корисне.
Непогано описує те, що ти оце робиш.
Маєш пропозиції, що мені робити?
Бо якщо це Масина печатка
і він підписав нею той хакерський посібник,
тоді я або божевільна, або ідіотка.
Бо минулі десять років
я жила з думкою, що він...
хороший.
Голова запаморочилася.
Якби я більше знала про Масу, то якось би допомогла.
Який він?
Не знаю.
Авжеж, знаєш.
Коли він зранку говорить по телефону, завжди прокашлюється.
Отак.
Гидота.
А що ще?
У нього класний задок.
Навряд чи це поможе.
Але й не завадить.
Він кумедний.
Незграбний.
Раз, виходячи з ванни, зламав ребро,
бо спостерігав за мурахами на стіні.
Він дуже спостережливий.
Завжди все аналізує.
Він чудовий батько.
Ми хотіли завести ще одну дитину, бо Зен у нас чарівний.
Він мій найліпший друг.
Співчуваю, Сьюзі.
Бачу, він і справді був чудовий.
Але тобі потрібні докази.
Допустимо, він таки щось від тебе приховував.
Це було б не тут, еге ж?
А на його роботі.
Тож ходімо! Я поможу тобі шукати.
Але чому?
Чому ти хочеш допомогти?
Не знаю, Сьюзі. Просто змирися з цим.
Не лякай так!
Ти спала в Зеновій кімнаті?
Його ліжко зручніше для моєї спини.
Дай мені п'ять хвилин.
Ти хоч щось із цього пам'ятаєш?
Ні. Нічогісінько. Пробач.
Та ні, я розумію.
Після двадцяти кілька років життя – суцільна порожнеча.
Фе.
Ні. Ти мала сказати, що думала, ніби мені й досі двадцять з чимось років.
Іди нахрін.
Ні.
Ну, добре. Можеш не йти нахрін.
Ходімо, принцесо. Гайда.
Санні.
Що таке?
П'ятий відділ заборонено.
Що... Що з тобою?
П'ятий відділ заборонено.
Санні, ти в порядку?
Не можу. Пробач. Перезапуск.
Нехай.
Дякую за допомогу. Спасибі.
Я лише на хвилинку. Заберу кілька його речей. Прошу вас.
Пробачте. Можете записатися по головній лінії.
Юкі-сан.
Привіт.
Пам'ятаєте мене? Ми бачилися на святі.
Ні. Вибачте. Я тоді так напився.
Я дружина Маси Сакамото.
Я дуже шкодую про свою помилку.
Не біда.
Але після нашої розмови я розридалася.
Через усе те жахливе, що ви мені наговорили.
Я зійшла вниз умитись
і зняла обручку. І я...
Певно, забула її там.
Це все, що мені лишилося від Маси.
Можете мене провести, щоб я подивилася?
Вхід у п'ятий відділ обмежений.
Мене звільнять.
Пробачте.
Тіло Маси так і не знайшли, він міг вижити.
Він би зрадів, якби його працівник не допоміг його дружині?
Ну добре.
Ходімо.
Ви так сильно боїтеся Маси?
Ні. Він тут найприємніша людина.
Ви мій рятівник.
Сьюзі.
Чорт.
Що за херня?
Сигнал небезпеки. Несанкціонований доступ у п'ятий відділ.
Боже мій.
От зараза!
Чорт! Прокляття.
Прокляття.
Що? Знов? Ми ж щойно розминалися.
Новий голова одержимий фітнесом. Бігає на марафонах.
О, хто повернувся. Де ти був?
Мене викликали. Я зайнятий.
І чим же?
Я не маю права казати.
Та перестань. П'ятий відділ закрили.
Сьюзі, ти мене чуєш?
- Як ти сюди... - Роби, що я кажу,
- і я тебе звідси витягну. - Добре, але...
Я ввімкнула розминку, щоб їх відволікти.
Вона триває кілька хвилин, тож діймо швидко.
У який бік?
До мене.
- Чого ти чекаєш? Пішла! - Ну його нахрін.
Що ти робиш?
Іди!
Я знайшла обручку. Дякую.
У тих дверях нікого. Рухайся наліво.
Біжи!
От чорт.
Чому двері так просто відчинилися?
А той тип кричав: «Акарумі» щось там «наранай».
Як це перекладається?
Що щось не повинно вийти на світло.
Лишитися таємницею.
Ти в порядку?
Треба сходити до дівчини, яку я недавно зустріла в барі.
Ой боже. Перестань.
Через тебе я нервуюся ще дужче.
Вибач.
Це ти вибач.
По-моєму, тобі теж треба випити.
Від цього відео я стаю така чудна.
Дозволь, я відчиню.
Якщо це Норіко, скажи, що я не вдома.
Сьюзі, приходили з авіакомпанії.
Серед уламків знайшли Масине взуття.
А Зенове?
Поки що ні. Пошуки тривають.
Треба...
Піду поговорю з ними.
Вони вже пішли.
Сказали, подзвонять, як будуть якісь новини.
Це все насправді?
- Що? - Та ні. Просто...
Я подумала про прищавого хлопчика,
який завалить через нас іспит з обчислення.
Завалить?
Я спізнилася на заняття з учнем.
Не сумніваюся, якщо ти поясниш йому ситуацію, він зрозуміє.
Ти чудовий,
але я не хочу мороки.
Стосунки – це морока?
Коли в цих стосунках я.
Я серйозно.
Оце і є справжня причина твого переїзду в Японію?
Мені краще бути самій.
Знаєш, що я люблю в холодильниках?
Ні, не знаю.
Авторозморозку?
Авторозморозка – це добре.
Ба більше,
мені подобається, як холодильники обманюють закони термодинаміки.
Створюють з тепла холод.
Спиняють процес ентропії.
Я знаю, як воно – боротися з болем і морокою.
Знаю.
Але чи повинні ми боротися самі?
Іди сюди.
Що як створити в стосунках свою власну екосистему?
Щоб подолати ентропію.
І, можливо, ми зможемо обманути закони термодинаміки.
Закрийте, будь ласка, двері. Я втрачаю холод.
Закрийте...
Що я можу для тебе зробити, Сьюзі?
Сьюзі.
- Як усе минуло? - Її бот повірив, що я з авіакомпанії.
Але я не зміг зчитати його код.
Ясно.
- Набери Ді. - Набираю Ді.
Набираю Ді. Набираю...
Привіт. Мама зараз не може відповісти.
Залишіть повідомлення.
Санні.
Посидиш зі мною?
Ні.
Ти що, дихаєш?
Це звуковий ефект. Подумала, що тобі сподобається.
Мені перестати?
Ні.
Мені подобається.
Усе буде добре, Масо.
Ніхто не дізнається.
Так.
Добре.
Це має лишитися таємницею.
Ти в порядку?
Просто... наснилося.
Переклад субтитрів: Аліє Бекірова