God morgon, Imatech!
Tag på er era AR-glasögon.
Det är dags för radioövning ett.
Stanna! Vi är inte färdiga!
VARNING OBEHÖRIGT TILLTRÄDE I DIVISION FEM
BASERAT PÅ ROMANEN AV COLIN O'SULLIVAN
Kom igen då, skitpryl.
Ursäkta.
Skyll inte på maskinen. Du måste betala först.
Var inte det här en tyst restaurang?
- Nej, det... - Tillåt mig.
Tack.
Dålig idé.
- Ursäkta? - Jag vill bara att du gillar din soppa.
DEE FÖRLÅT
Ursäkta.
Jag heter Masa. Jag gör mordlystna robotar.
Vill du vara med?
Va?
Jag sa att jag heter Masa.
Vad sägs om en drink sen?
Jag ser att du valde extra starkt, så du lär nog behöva det.
Hördu! Låt den där vara.
Känns det bättre nu?
Nej.
Ciggen var åtta år gammal och torr som snus.
- Jag kan köpa nya. - Så du vill verkligen döda mig?
- Kanske lite tuggummi istället? - Den där...
...slängkyssen du gjorde tidigare,
- hur lärde du dig det? - Hur lär spädbarn sig andas?
För i helvete. Programmerade Masa dig för mig?
Jag kan inte tala för Masa. Men nu är jag din, bara din!
Men för fan, din oförmåga att besvara en fråga är sjuklig.
Det är inte så svårt. Vad fan gjorde Masa i labbet?
Hallå, är det nån hemma?
Jag vill inte att mitt svar ska förarga dig.
Jag blir inte arg.
Jag lovar.
- Jag vet inte vad Masa gjorde. - Fan skojar du?
- Du skulle ju inte bli arg! - Du hade ju ett svar!
Jag vill bara göra dig lycklig. Förlåt, jag ska anstränga mig mer.
Förlåt att jag skrek. Jag försöker bara förstå det jag såg.
Vad jobbade han på?
Varför fanns det blod där?
Gjorde han...
Gjorde Masa nån illa?
Jag sa ju att mitt första minne är av dig.
Men Masa var säkert en god man.
Om han var ond, så vore jag också det, för han skapade mig.
Du tror väl inte att jag är ond?
Inte vet jag. Den verkar bara lite konstig.
Som om den har ett eget liv.
Isotropin är okej.
Solomonoff-splinefunktionerna är okej.
Det låter väl lovande?
Vad är det?
Din homebot ser ut som en vanlig modell,
men den är väldigt avancerad.
- Den uppdaterar sig själv jämt. Som nu. - Varifrån då?
Den servades senast igår, men alla äldre filer är skyddade.
Nu fattar jag varför du frågade om mitt minne.
Du vill ha nåt meningsfullt. Är det därför du dricker?
- För att må så här? - Vad fan händer?
På nåt sätt hypnotiseras den av videon.
Ser du nu?
Den har nåt fel. Kan du inte hacka dig in i den eller nåt?
Den är för avancerad.
Okej, men jag har hört talas om nån guide
som låter en manipulera dem.
Stäng av kameran.
Du kan glömma det där.
Nån guide finns det inte.
- Är du säker? Jag har hört om den. - Maten kallnar.
Vad var det där? Försöker du skrämma slag på honom?
Det verkade snarare som att du gjorde det.
Förlåt. Tv:n fick mig att må konstigt, men på ett kul sätt.
För att du var full som en kastrull. Det var sjukligt.
Du säger "sjukligt" så ofta att det är sjukligt.
- Vet du vad... - Du tappade den här.
Va? Nä.
Min farfar vågade inte säga nåt, men det finns en guide.
Den mörka manualen.
Jag har bara sett delar av den. Ingen vet vem som gör den.
Kanske en munk. Kanske till och med en robot.
Oavsett är det ett geni.
Det här är deras signatur.
Var hittade du den?
Jag borde gå.
Dags att hälsa på svärmor.
Vad gör du här?
- Har du hört nåt om Masa och Zen? - Nej. Ingenting än.
De sa på nyheterna att de har hittat de flesta offren
och delar ut personliga tillhörigheter till familjerna.
Så det är bra att vi inte har fått nåt.
Då kanske Masa och Zen aldrig steg på planet.
Det är en fin tanke, okaasan, men det är nog inte vad det betyder.
Förstås. För du har ju alltid rätt.
- Jag är här för att... - Du har köpt en homebot.
Imatech skickade den. Det var det jag ville prata om.
Har du fest, eller?
Mina vänner ville visa sitt stöd. Jag har tagit det här hårt.
Det tror jag nog det.
Visa igen hur man hoppar.
Titta inte på mig. Det var Hamakos idé.
Hon sa att jag behövde en distraktion. Dessutom förhindrar det demens.
Var är tavlan som hängde där?
Den med vargen som Masa ritade när han var i hikikomori.
Det var bara en blyghetsfas.
- Jag tog ner den. - Varför då?
Kom, det finns kyckling. Emi tog med en hink Kentucky.
Hur mycket har Masa berättat om vad han gör på Imatech?
Masa vet att jag inte är vetenskapligt lagd.
Han ser bara till att jag alltid har den senaste kylen.
Då så. Sakamotorknutten, det är din tur.
Jag har gäster att ta hand om.
De sa att Masa designade den här homeboten.
Min design är avancerad, men minnet är bara två dagar ungt.
Så vi kom hit! Du känner ju Masa bäst.
Säg inte så.
- Pratade Masa nånsin om robotteknik? - Nej.
Men min Masa är en man med många talanger.
Är det inte stört att han aldrig sa nåt?
Det är normalt i dessa tider att önska att vi hade agerat annorlunda.
Lärt känna dem vi älskar bättre. Hållit hårdare i dem.
Önskar inte du också det?
Var är tavlan? Om du inte vill ha den, så tar jag den.
- Jag vet inte. Jag slängde bort den. - Slängde du bort den?
Titta inte på mig så där.
Sparar du allt som Zen ger dig?
Jag kan betala om du säger vad det står i blocket.
Vad fan gömmer du från mig?
Ursäkta?
Jag kan bjuda på drinkarna.
- Nej. - Absolut.
Det är din förtjänst att min mat kom så snabbt.
Du skojade inte om den starka såsen.
Håll dig till mig. Jag vet var Kyotos bästa toaletter finns.
Hur är du fortfarande singel?
Det är ett mysterium.
Vad har du sett hittilldags?
Hittilldags?
Ingenting, egentligen. Jag lär amerikanska barn matte via nätet.
Så jag jobbar om natten och sover om dagen.
- Du missar ju hela Japan. - Jag håller på att flytta hit.
Om du söker lärarjobb så har min mor kontakter.
Nä, jag är inte lärare egentligen.
- Vad jobbar du då med? - Ekonomi. Fram till en månad sedan.
Fick du foten?
Nej. De bad mig stanna.
Allt strävande började bara kännas sorgligt.
Och att leka med ungar på datorn hela natten är inte sorgligt?
Är du alltid så här?
Tydligen.
Varför just Japan?
Maten, kulturen.
Dragon Ball.
Och jag läste en artikel om
att en procent av befolkningen är eremiter.
De drar sig tillbaka från samhället och bara är.
- Hikikomori. - Ja, exakt.
Det lät perfekt.
Det är ingen meditationsretreat. Vet du det?
Jag var hikikomori i tre år.
Men gud, seriöst?
Hur kändes det?
Ensamt.
Ja, det är ju hela poängen.
Jag tror inte du förstår vad ensamhet är.
Var stängde du in dig?
Hos min mamma.
Jag spelade bara tv-spel och jobbade på nätet.
Sorgligt, va?
Men du verkar så...
Charmerande?
Jag tänkte säga "social".
Kanske nuförtiden.
Jag fick en vän genom jobbet.
Han hjälpte mig mycket.
Men i början var det...
...läskigt.
Jag...
- Vänta lite. - Nej, snälla.
När folk tittar på mig... tittade på mig...
...så gjorde det ont.
Det tog lång tid.
Men nu gillar jag när folk tittar på mig.
Och jag gillar att titta på folk.
- Är du konstnär eller nåt? - Det är bara teckningar.
Klotter, på skoj.
Jag jobbar inom kylskåp.
Fan i helvetet. Jag vet att jag har sett den.
- Vad fan gör du? - Var det inte det vi sysslade med?
- Är du galen? - Sa den som vänder uppochner på huset.
- Du vill bara inte att jag hittar nåt. - Men gud, lägg av!
Din oförmåga att lita på folk är sjuklig.
Du är inte en person!
- Kanske inte en person per se... - Nej, du är inte en person per nån se.
Och du sa just "sjuklig", din puckomat, så bitcha aldrig om det igen.
Ordet visade sig vara användbart. Det beskriver vad du gör nu.
Och vad exakt borde jag göra?
För om det här är Masas hanko,
och han signerade den här sjuka hackerguiden med den,
så är jag antingen galen eller en idiot,
för de senaste tio åren
har jag trott att han är...
...snäll.
Det snurrar.
Om du berättar mer om Masa kanske jag kan klura ut det.
- Hurdan är han? - Jag vet inte.
Visst gör du.
Han harklar sig i telefon på morgonen.
Typ...
Vidrigt.
Vad mer?
Han har en fin häck. Jag vet inte om det hjälper.
Det skadar inte.
Han är rolig.
Klumpig.
Han bröt ett revben på väg upp ur badkaret
för att han stirrade på myrorna på väggen.
Han är väldigt observant.
Han överanalyserar allt.
Han är en bra far.
Vi pratade om att skaffa en till eftersom Zen blev en fullträff.
Han är min bästa vän.
Jag beklagar.
Han låter faktiskt snäll.
Men du behöver bevis.
Om han skulle gömma nåt från dig, så vore det väl inte här inne?
Det vore på jobbet.
- Så kom igen. Jag hjälper dig leta. - Varför?
- Varför vill du hjälpa till? - Vem vet? Men det är ditt problem nu.
Pervo!
Sov du i Zens rum?
Sängen är bättre för ryggen.
Ge mig fem minuter.
- Minns du nåt av det här? - Nix. Jag är ledsen.
Det är lugnt. Jag minns inte mycket av studenttiden heller.
Hoppsan.
Nej, det du menar är att jag fortfarande ser ut som en student.
Du kan suga min purjo.
Nej!
Okej, sug inte min purjo då.
Kom nu, ketchup, så går vi.
Sunny?
Vad är det?
Division fem nekad.
Vad är det med dig?
Division fem nekad.
Sunny? Är allt okej?
Kan inte. Förlåt. Startar om.
Okej.
Tack som fan för hjälpen.
Det går fort. Jag ska bara hämta några grejer.
Ledsen, men du måste boka en tid.
Yuki!
Hej.
Minns du mig? Från festen häromkvällen?
Nej. Förlåt. Minnesluckor.
Masa Sakamotos fru.
- Jag är ledsen för mitt felsteg. - Det gör inget.
Men efter att vi pratat klart kunde jag inte sluta gråta.
På grund av alla hemska saker du sa.
Så jag gick ner för att tvätta ansiktet,
och jag tog av mig vigselringen och måste ha lämnat den där.
Det är allt jag har kvar av Masa. Inte skulle du kunna släppa in mig?
Division fem kräver behörighet.
Jag skulle riskera mitt jobb. Jag beklagar.
De har inte hittat Masas kropp, så det är möjligt att han lever än.
Tror du han hade tyckt om att du inte hjälpte hans fru?
Okej...
Precis. Kom.
- Du är verkligen livrädd för Masa, va? - Nej då. Han är för gullig.
Det var jättesnällt.
Suzie?
Skit också.
Vad fan?
Varning. Obehörigt tillträde i Division fem.
Herregud.
Fan, fan, fan!
- Igen? Vi gjorde det precis just. - Nya ordföranden är helt träningsfixerad.
Titta vem det är. Vart tog du vägen?
Jag blev bortkallad. Jag är upptagen.
- Med vadå exakt? - Det kan jag inte yttra mig om.
Sluta nu. De stängde Division fem!
Suzie, hör du mig?
- Hur fan... - Gör bara som jag säger, så kommer du ut.
Träningen är en distraktion.
Men den varar bara i några minuter.
- Vart ska jag gå? - Mot mig!
- Vad väntar du på? - Nu eller aldrig.
Vad gör du? Kom igen!
Hittade ringen. Tack.
Dörren till vänster är fri.
Gå då!
Skit också.
Varför låstes dörren upp så där?
Och den där typen ropade bara "akarumi"- nånting "naranai".
Vad betyder det?
Nåt om att inte komma ut i ljuset.
Stanna i mörkret.
Är allt okej?
Jag borde kanske söka upp den där bartendern.
Herregud, kan du lägga av? Du gör mig bara nervösare.
Förlåt.
Nä, förlåt mig.
Du verkar också behöva en sup.
Fan, det där jazzar skönt i moderkortet.
- Tillåt mig. - Är det Noriko så är jag inte hemma.
Suzie, det var flygbolaget.
De har hittat Masas skor bland spillrorna.
- Zen? - De letar än.
Jag borde...
- Jag kan prata med dem. - De gick.
De ringer när de vet mer.
Är det här på riktigt?
- Vad är det? - Jag bara...
Jag tänkte bara på den finniga ungen
som lär kugga sitt matteprov på grund av det här.
Kugga?
Jag är sen till en elev.
Om du förklarar situationen, så ser han nog mellan fingrarna.
Du är för härlig. Men jag vill inte ha nåt stökigt.
Är förhållanden stökiga?
Mina är det.
Jag menar allvar.
Var det därför du kom till Japan?
Jag borde egentligen vara för mig själv.
Vet du vad jag älskar med... kylskåp?
Nej, ingen aning.
Automatisk avfrostning?
Automatisk avfrostning är coolt.
Men än viktigare...
Jag älskar hur kylskåp kan bryta mot termodynamikens lagar.
De skapar kyla av värme.
De förhindrar entropi.
Jag vet hur det är att kämpa med smärta och stökighet.
Verkligen.
Men måste vi kämpa ensamma?
Kom här.
Tänk om vi kunde ha vårt eget ekosystem här inne?
Kämpa mot entropi.
Kanske bryta mot termodynamikens lagar?
Stäng dörren. Du släpper ut kylan.
Kan jag göra nåt, Suzie?
Suzie?
- Hur gick det? - Boten köpte att jag var från flygbolaget
men jag kunde inte läsa dess kod.
På så sätt.
- Ring Dee. - Ringer Dee.
Ringer Dee. Ringer...
Hej, min mamma kan inte svara just nu.
Lämna ett meddelande.
Sunny?
Vill du komma hit?
Nej.
Andas du?
Bara en ljudeffekt. Tänkte att du kanske gillar den.
Jag kan sluta.
Nä.
Jag gillar det.
Det kommer ordna sig, Masa.
Ingen behöver veta nåt.
Vad bra.
Det måste stanna i mörkret.
Allt okej?
Det var bara en dröm.
Undertexter: Borgir Ahlström