Lucas!
- Jeg er nervøs nær ham. - Jeg sa stopp med det.
Jeg visste det ble vanskelig da Dennis døde,
men jeg trodde han ville bli lei seg og ikke uforsiktig.
Nei!
I tidligere episoder...
Lucas må få orden på seg.
Dette må ikke påvirke fremtiden hans.
Alt du må gjøre er å få A på neste test.
- Hva om du hjelper meg? - Studere?
- Ja. - Nei, nerd. Vise meg svarene.
Du mener at jeg hjelper deg med å jukse?
Nora, hva gjør du her?
Han er tilbake for å få oss til å betale for det vi gjorde mot ham.
Jeg så Biddle.
Jeg mener det, han er tilbake.
Det snakket får deg i problemer igjen.
Hjelp meg med å finne ham.
- Herregud! - Rare ting skjer her.
Hva i...
- Hvor fant du masken? - I Biddle-huset.
Sjekk hva jeg fant på kjøkkenet.
- Samme sted som kameraet. - Alt er koblet sammen.
Hvor er han?
Yo! Hva skjer, folkens!
Lucas Parker her.
Som skal prøve å kjøre ned den greia der.
Det kalles "Dommens fjell".
Det er for å hedre faren min.
Vinden er ikke riktig.
Det er morgen.
Er det morgen? Hvordan kunne vi sovne?
Kroppen slapper av og hjernen...
Jeg kan ikke slappe av.
Jeg får folk til å slappe av.
Som en kopp varm melk kl. 2 på natten.
Leit at vi alltid må snike oss rundt.
Ja, vel...
Vi gjør det.
Fordi vi er to voksne som har en affære.
En enke og en gift mann.
Det er sannheten.
Og uansett hvordan vi vinkler det,
er det galt og trist og...
og fantastisk og rart og...
Men også... galt.
Jeg vasket meg nettopp nedentil med et minisåpestykke.
Det gikk veldig fort.
Jeg bare føler at hver gang jeg føler meg bra,
skjer det noe ille.
Hva snakker du om? Det skjer ikke noe ille.
Nei, jeg bare...
Det er bare...
Det er mye som skjer.
Som i Lucas?
Jeg snakket egentlig om meg.
Jeg vil ikke involvere deg.
Hei.
Involver meg.
Stol på meg.
Ikke noe du sier vil endre hva jeg føler for deg.
Vi bør dra.
Hei.
Jeg gleder meg til å holde deg i hånden blant folk.
Skal gjøre det for deg, pappa.
Skal gjøre et Denn-utfordrende stunt,
som blir "Dommens fjell ".
RAMPETE DENNIS
DENNIS PARKER: EN LOVENDE RAMP
Pappa?
Paps?
Far?
Sen middag?
Ja, hjemme ca. 20?
Kult. Ok for meg.
Hvor er du?
Jeg tenkte du var sulten
siden du var borte i går kveld.
Takk.
Var du med noen spesielle?
Mamma. Nei, ikke gjør det.
Greit. Men trist fjes.
Du pleide å fortelle meg alt.
Men alvorlig talt, hvor var du i går kveld?
Jeg var bekymret.
Ingen steder.
Ba du Eliza om unnskyldning
for det som skjedde her om kvelden?
De fleste begynner faktisk med "god morgen".
God morgen.
Ba du Eliza om unnskyldning?
Nei. For det var ikke noe å si unnskyld for.
Hva betyr det?
Greit. Bare sitt der og surmul.
Det er ditt valg.
Det er for vondt.
Har du latt armen hvile? Tatt det med ro?
Ja, pappa. Jeg har det.
Hvor mye med ro?
Kom deg unna han!
- Løp! - Løp!
Ganske med ro.
Fremtiden din avhenger av det.
Har du vært på trening...
Så hva?
Er alt i orden?
Bortsett fra armen?
Vet du hva? Faktisk har jeg det ganske bra.
Hei, mamma?
Hei, vennen.
Kan vi snakke litt?
Ja, så klart. Hva er det?
Hva gjorde du i morges?
Jeg måtte hit tidlig for å lage noen paier.
Ok.
Den hatten har vært borte lenge.
Jeg fant den mens jeg ryddet i skuret.
Du har vært mye i skuret i det siste.
Du savner han.
Gjør ikke du?
Selvfølgelig gjør jeg det.
Hva mener du?
Ingenting.
Jeg tenkte
jeg en dag skulle lage min egen,
med navnet mitt på og greier.
Ja, så lenge du reklamerer for det trygge revisorfirmaet ditt.
Vennen, er alt i orden?
Ja, den ser bra ut på deg.
Ser deg senere.
Hei. Ikke glem frokosten din.
Ja, så...
Rektor Stoller sa at du hadde brukt opp sykedagene
og ønsket en psykisk helse-dag,
så jeg ville si fra at det har ikke lærere.
Vi har ikke psykisk helse-dager.
Men jeg her for å passe på, så...
Jeg føler meg bare ikke som meg selv.
Det bør ikke forventes at jeg skal undervise da.
Jeg skjønner. Men om du på et vis kan tvinge deg,
så ville det vært fint.
Greit.
Ville du fortsette å prate? Ok...
Ja, det vil jeg faktisk.
For en venn av meg er savnet,
og jeg er ganske satt ut på grunn av det.
Det er fryktelig. Så leit å høre.
Han har vært savnet lenge.
Hvorfor sårer vi de vi er glad i?
Jeg vet ikke.
Hvor fant du den?
Hallo! Ikke rør.
Øyet, hvor fant du det? Hva var navnet ditt igjen?
Lucas Parker.
- Kan jeg bare se? - Jeg må til mattetimen.
Lucas Parker.
Nora har han.
Hei. Vet du hva jeg savner?
Å kjede meg.
Jeg kunne drept for å kjede meg.
Ikke faktisk drepe, jeg er ikke et monster.
Ikke nå lenger.
Det trigger, det skjønner jeg.
Jeg vil heller kjede meg
enn å alltid ha denne følelsen av å grue seg.
Her. Hele tiden.
Jeg pleide å bruke hver eneste dag
på å trolle Allison sin fæle sangstemme
og hate den irriterende moren min.
Vil gjerne ha det igjen.
Jeg visste du var morsom.
Jeg visste du var kul.
Hei. Jeg aner ikke hvorfor vi er på skolen i dag.
Seriøst.
Det positive ved det,
er at vi ikke dør alene av...
- Zombieapokalypsen? Vampyrer? - James.
- Varulver? - Nok.
Bare nevner noe.
Det er sprøtt vi skal
fortsette dagen som vanlig.
Jeg vet. Vi må bare vente på moren til Margot,
sånn at vi kan finne ut hva som skjer.
Ja vel... Når skal det skje?
Har ingen anelse. Jeg har ventet lenge på mamma,
så jeg har blitt vant til å bli skuffet.
- Men jeg fikk en idé. - Å nei.
- Hva om jeg sier det til pappa? - Hva?
- Du... - Dere, vi må snakke med noen
som er eldre enn oss.
Jeg sier alt til ham.
Og han forteller meg om alt. Han lyver aldri.
Han er den mest normale, ærlige personen i verden.
Han kan ikke være involvert.
Hun har et poeng. Jeg er nabo,
faren hennes er sjefen av normal.
Han drev med puslespill før covid?
Auraen hans er beige.
Man må like han.
Greit. Jeg gir blaffen.
Etter denne uken, hva annet kan gå galt?
- James! - Nei.
Det er som at du vil vi skal dø.
Hva?
Stokes?
Kan jeg spørre deg om noe?
Ja...
Om det som skjedde i havna?
Jeg hadde tenkt å forklare alt...
Nei, det var rart,
men det er noe annet. Det er bare...
Det er noe på soverommet mitt jeg må vise deg.
Det er ikke noe rart,
det bare er på soverommet mitt...
Jeg har ikke tenkt å drepe deg eller noe, jeg lover.
Du må jobbe med sjekketriksene.
Jeg prøvde ikke å sjekke deg.
Nei, jeg vet, jeg...
Unnskyld, det er bare veldig viktig.
- Ja da. - Ja? Kult.
Ålreit, mamma og jeg hadde ikke en super morgen,
så jeg skal bare sjekke at hun ikke er her...
Ok. Etter deg.
Jeg vil ikke at hun liksom skal tilby oss snacks
og være rar, eller noe.
Unngå en forelder som henger over deg, det er kjent.
ADGANG KUN FOR AUTORISERT PERSONELL
Dette er et koselig rom.
Altså, ikke så...
innestengt som man forventer av et gutterom.
Ja, du vet.
Jeg synes god hygiene er viktig, faktisk.
Ikke ta det ille opp, men det er litt overraskende.
Ja...
Det var en spøk.
Greit.
Du bør antagelig sette deg...
sitte ned for det her.
Det er innmari rart og på en måte...
vanskelig å se på, men...
Ja, jeg skal bare vise deg.
Hæ?
Det er min pappa og din...
Ja, det er mamma.
Det er fra i morges...
da han satte henne av.
Utrolig at han kan gjøre det mot mamma.
Jeg er lei for det.
Vet de at du vet?
Nei. Nei, nei...
Mamma...
Jeg prøvde å snakke med henne i morges...
men hun benektet det
og løy meg rett i ansiktet, antar jeg.
Ja, pappa...
Jeg tenkte han dro før meg,
men han kom ikke hjem.
Jeg synes det er leit at
du måtte finne det ut på denne måten,
at det var jeg som måtte si det.
Jeg bare synes du burde vite.
Hvis det hjelper,
så er faren min død.
Nei, men takk for at du prøvde.
Du.
Jeg har noe som muntrer deg opp.
Hvis det er video av at de har sex,
så går jeg.
Nei, det er...
Det er disse.
- Det er vennene mine. - Vennene dine?
Ja, husker du markene?
Fra halloweenfesten?
- De vennene. - Ja.
Her... er han.
Det er en mark.
Ganske kult, ikke sant?
Ja da.
Vil du se meg spise den?
Nei, takk. Snilt at du vil oppmuntre meg,
men det kommer ikke til å...
Herregud! Hva gjorde du nå?
Er alt i orden?
Det går bra. Jeg tror han...
Jeg tror jeg fikser det.
Ja, det går fint. Jeg er rolig. Alt vel.
Du er rolig?
Vet du noe om hva slags mark det er?
Hva om det er en parasitt?
Det er i hvert fall protein nå.
Greit.
Da får jeg vel gå.
Jeg kan følge deg hjem.
- Hvis du vil. - Ja, greit.
Hei, Margot!
Blir han med på greia med faren din?
Hvilken greie?
Nei, det bare... Nye planer.
Vi sier ikke noe likevel.
Hvorfor? Hva skjer?
Det som skjer er bare...
Jeg kan bare ikke stole på pappa.
- Hei, Lucas. Og Isaiah. - Hei.
Vet ikke hva dere skal,
men jeg har et 8000 biters puslespill
av Melkeveien,
hvis noen vil hjelpe til.
Vi snakkes senere.
- Senere. - Ok.
Visste ikke at du er venn med Lucas.
Det er bra. Så gøy.
Ja da.
Er alt bra?
Ja, alt er bra.
Jeg må også gjøre det hjemme.
Lucas, frokost!
Ok.
Burrito, på disken.
Takk.
Kom igjen!
- Kom igjen. - Å, mann.
Kompis, gikk det bra?
Ja da. Det gikk bra med meg.
Å? Vi traff deg skikkelig.
Kjente det ikke.
Jeg går og kaster opp nå.
Nei da, jeg kjenner ingenting.
Hei, Lucas?
Hei!
Hei. Skulle bare se til deg,
for gårsdagen var så... dritt,
så jeg ville høre hvordan du tok det.
Jeg har det veldig bra.
Jeg bare...
tar det som det kommer og
gjør det som må gjøres.
Så du har det bra?
- Margs. Hør her... - Ikke kall meg Margs.
Jeg vet du har det vondt.
Men det fine med å ha det vondt,
er at du kan velge å ikke føle det.
Jeg tror ikke det er sånn det fungerer.
Det jeg lærer i dag...
er at det faktisk fungerer sånn.
Hun så noe i skogen den natten det var fest.
Det kan henge sammen.
Men hun er irriterende. Frekk.
- Ikke ta det ille opp. - Hva snakker vi om?
Isaiah vil ta med Allison
inn iHjemsøkte husmødre.
Ja, nei, dårlig idé.
Jeg visste du ville si det.
Hva har du mot henne?
Jeg har ikke noe mot henne, bare...
Vil du virkelig involvere flere?
Hva er forholdet her?
- Har dere datet? - Nei!
- Vi er naboer. - Vi er naboer.
Som har datet?
De er mer som er skilt, eldre par.
De er pensjonert, barna på skole,
og nå er de separert, men venner.
- James, du får bank. - Nei, ikke sånn.
Vi bør nok snakke om det,
for jeg føler vibbene.
Hvilke vibber?
Hvorfor ba dere meg?
Vi ville bare høre hva som skjedde.
Nei, det ville vi ikke.
Hva mener du med det?
I skogen. Ringer det en bjelle?
Det skjedde ingenting i skogen.
Ikke si det til henne.
Hva om du ikke forteller
hva kjæresten min skal si og ikke si?
Elegant.
Takk skal dere ha.
Jeg sa hun var irriterende.
Allison, vent da!
Bare fortell meg hva som foregår.
Jeg har prøvd å gjøre det.
Ikke den dumme spøkelseshistorien. Jeg mener Margot.
Dere to har hemmeligheter som jeg ikke vet om.
Greit. Vil du vite det?
Hun hjalp meg å jukse på prøven
for at jeg skulle få spille i kampen.
Det er alt.
Det er den store hemmeligheten.
Er du fornøyd nå?
Skulle det få meg til å føle meg bedre?
Jenta jeg tror du alltid har hatt følelser for
hjalp deg å jukse på en prøve?
Nei. Nei, det er ikke...
Du er ikke like smart som jeg trodde.
Jeg...
Nei, det er derfor jeg måtte jukse på prøven.
Hva skjer, kompis?
Skjer a?
Kom inn.
Jeg må snakke med deg om noe.
Hei, har dere sett Lucas?
Ja. Tidligere i dag.
Han er ikke en av de jeg følger med på.
Han har oppført seg veldig rart.
Han hadde sykkelen inne.
Det er mye for han nå.
Ja, virker sånn.
I går kveld, etter at du gikk inn, ble han syk.
Det var en ekkel mage-greie.
- Mage-greie? - Jeg trodde møtet var avlyst.
Ja, det var det. Men Lucas fulgte meg hjem.
Lang historie. Han spiste en mark.
Så han spiste den?
Han ville gjøre det på festen og vise seg.
Akkurat.
Han fant markene i Biddle-huset.
Kamera, maske, kopier...
Marker.
Det her er ille.
Margot.
Et øyeblikk, dere.
Hva skjer, pappa?
Kan du lukke døren.
Hør her, jeg vet det.
Du vet?
Jeg vet alt.
- Hvem fortalte det? - Det er ikke viktig.
Det som er viktig, er at jeg er rådgiver her på skolen
og min egen datter blir beskyldt for juks.
Vent. Hva?
Bare vær ærlig med meg.
Ga du svarene på prøven til Isaiah?
Tvang han deg? For dette er ulikt deg.
Nei, nei. Jeg...
Jeg kan ikke tro at dette skjer, nei.
Så du benekter det ikke.
Margot,
nå spør jeg deg.
Jukset du, ja eller nei?
Ja, jeg gjorde det.
Jeg har vel bedrag fra faren min.
Jeg vet om deg og Nora.
Hva, jeg...
Skulle du ikke fortelle meg det? Eller mamma?
Vennen...
Det er ikke enkelt...
Jo, det er veldig enkelt.
Du ligger med noen som ikke er moren min.
Hopp! Hopp! Hopp!
Dette må være Biddle.
Vet ikke. Lucas gjør alltid noe sprøtt.
- Lucas! - Lucas!
Lucas! Hva gjør du?
Kom deg av taket på skolen med en gang!
Lucas, hør på meg! Du kommer til å skade deg!
Kom ned fra taket på dette bygget!
- Lucas, stopp! - Nei!
- Nei, nei, nei! - Er du helt gal?
Nei! Bilen min!
Har du mistet vettet?
Er du ok? Du risikerte livet!
Se på meg. Se på meg, Lucas!
Den er neppe kjørbar lenger.
Jeg må anbefale for rektor at han utviser deg.
Jeg anbefaler at du slutter å ligge med mamma.
Lucas! Lucas.
Hei, Lucas. Stopp.
Hva skjedde? Du...
Du har skadet skulderen.
Du må på sykehuset.
Nei, jeg gjorde ikke det. Bare...
Ser du?
- Hva? - Jeg er uovervinnelig.
Hva er det under huden din?
Skulle gjerne skravlet mer,
men jeg har en Denn-utfordrende date med "Dommens fjell".
Ses senere.
Oi da. Kom igjen.
Nora, vi må snakke sammen.
Ja, faren din ringte og fortalte meg alt.
Unnskyld. Du må være...
Nei, dette gjelder ikke dere. Det gjelder Lucas.
Jeg tror Biddle har påvirket ham.
- Det er marker, og... - Marker?
Ja, han fant dem på festen.
Og spiste en i går.
Og jeg tror de liksom kravler rundt i han.
Jeg vet ikke, men han er så rar og...
Jeg er bekymret for han.
Før han dro, nevnte han "Dommens fjell",
- og så dro han. - Vi drar. Med en gang.
Hva er "Dommens fjell"?
Stedet faren hans døde. Hopp inn.
Tid for et Denn-utfordrende stunt.
- Tid for et Denn-utfordrende stunt. - Lucas!
- Tid... - Lucas! Ikke gjør det!
Mamma. Jeg føler meg så bra nå.
Jeg føler ikke smerte. Jeg føler meg bra!
Lucas. Det er markene. De tuller med deg.
Nei. De hjelper meg å følge i fotsporene hans.
Lucas, jeg vet du vil være nær
faren din nå.
Men ikke slik.
Jo, slik. Ok?
Vi er helt like. Han ville jeg skulle være som han.
Vi er et lag. Vi er far og sønn.
- Han ville jeg skulle være lik. - Du er ikke det.
Ikke si det til meg!
Nei!
Mamma, flytt deg før jeg kjører på deg!
Nei. Jeg vet du er forvirret akkurat nå.
Jeg er lei av at alle forteller meg hva jeg er, mamma.
Jeg er klar. Ok? Jeg er perfekt.
Og jeg skal kjøre ned her.
Lucas! Stopp!
Nei! Lucas!
For faen! Se på meg!
Pappa kjørte ikke fordi han trodde han klarte det.
Hva snakker du om?
Men fordi han visste han ikke klarte det.
- Nei! - Du vil lure meg!
Nei. Hør på henne, ok?
- Han la igjen et brev. - Nei.
Jeg ville ikke si det, for jeg visste han var helten din.
Nei.
Jeg ville la deg tro det.
Men du må få sannheten.
Nei! Nei.
Hør på meg, se på meg!
Han ville dø, Lucas,
og det var slik han gjorde det.
Nei.
Nei!
Lucas.
Herregud, Lucas.
Lucas, jeg er så lei meg.
Jeg burde ikke holdt det hemmelig...
Jeg savner han så veldig.
Jeg vet, vennen. Jeg også.
- Unnskyld, mamma. - Herregud.
Du trenger aldri si unnskyld til meg, ok?
- Greit. - Eller, du bør det.
Men ikke for noe som dette, ok?
Jeg skal aldri lyve for deg igjen.
Ok. Jeg kommer nok til å lyve flere ganger, men...
Elsker deg.
- Elsker deg masse. - Elsker deg også.
Dere...
Hva er det jeg kjenner?
Et følelsesladet øyeblikk mellom mor og sønn?
Nei, nei, jeg kjenner noe i bakken,
en slags risting.
Sjukt.
- Hva gjør du? - De vil ha meg.
- Lucas! - De vil ha meg tilbake.
Mamma, gå til bilen og kjør.
- Gå! - Kom igjen!
Jeg er den dere vil ha, ok. Kom og ta meg.
- Nora, hva faen er det? - Vet ikke!
Det har med Biddle å gjøre!
Kanskje gutten hadde en samling med mark.
Jeg så ikke dette komme!
Kom deg inn!
- Lucas! - Lukk døra!
Gi meg tre-greia.
- Er det flere utganger? - Ja, jeg...
Mamma! Mamma, gå unna den...
Tror ikke det kommer til å holde.
Å herregud.
Mamma, jeg trenger at dere
får i gang sagbruket, jeg skal skaffe oss mer tid.
Kom igjen, Margot!
Det er det.
Å herregud!
Fortsett til vi finner den rette bryteren.
Flishugger!
Hva var det?
- Bli her. - Hva?
Ja, bli her.
Nora!
Gå!
Få på klipperen.
Margot!
Han klarte det.
Takk for at du kom fort.
Hei! Yogadu okaday?
Det går fint. Vi må komme oss vekk.
Hei.
Hei, Mike.
Det er bare... bare meg.
Jeg mener betjent Hodgson.
Nora? Hva har skjedd her?
Jo, det er litt rart...
Jeg er bare så...
lei av å lyve.
Greit.
Jeg skal fortelle hva som har skjedd her.
Jeg er ikke gal.
Jeg sier sannheten.
Det var enorme marker over alt.
Og det har sammenheng med en død gutt.
Hvorfor vil ingen høre på meg?
Hun har hatt det tøft med dødsfallet til Dennis.
Du tok henne til rett sted.
Jeg skal passe på henne.
Ta det med ro.
Vi skal få fikset deg, Slappy.
BASERT PÅ SCHOLASTIC’S BOKSERIE SKREVET AV R. L. STINE
OG SKAPT AV PARACHUTE PRESS
Tekst: Nina T. Aasen