Lucasi!
- Jsem z něj nervózní. - Přestaň s tím.
Věděla jsem, že to bude těžké,
ale spíš, že bude smutný, ne bezhlavý.
Ne!
V minulých dílech...
Lucas se musí dát dohromady.
Nechci, ať na něj máme vliv.
Co musíš, je napsat test na jedna.
- Pomůžeš? - Studovat?
- Ne. Ukázat mi odpovědi. - Jasně.
Mám ti pomoct podvádět?
Noro, co tady děláš?
Vrátil se nám pomstít.
Viděla jsem Biddlea.
Říkám vám, že je zpátky!
Tyhle řeči tě zase dostanou do problému.
Pomozte mi ho najít.
- Můj Bože! - Děje se něco divného.
Co to...
- Kdes našla tu masku? - V Biddleovic domě.
Yo, podívej, co jsem našel v kuchyni.
- Tam byl i foťák. - Je to propojené.
Kde je?
Čau lidi!
Tady Lucas Parker.
Chystám se sjet tenhle krpál.
Říká se mu „smrťák“
a chci to udělat na počest mýho táty.
Ten vítr.
HUSÍ KŮŽE
Je ráno.
Ráno? Jak to, že jsme usnuli?
To víš, tělo se zrelaxuje a mozek...
Já relaxovat nemůžu.
To je můj dar, uvolnit lidi.
Jako sklenice teplého mléka ve dvě ráno.
Mrzí mě, že se musíme tak skrývat.
Jo, no...
Co naděláme.
Jsme dva dospělí lidi, co spolu mají románek.
Vdova a ženáč.
Taková je realita.
A ať se na to díváme jakkoli,
je to nemravný a smutný a...
a úžasný a divný a...
ale není to správný.
Teď jsem se umyla tam dole hotelovým mýdlem.
Vážně? Tak to bylo rychlé.
Mám pocit, že kdykoli začnu být šťastná,
stane se něco zlého.
Ale jdi. Co by se mělo stát?
Já jen...
Prostě...
Děje se toho teď hodně.
Myslíš Lucase?
Spíš sebe.
Nechci tě do toho tahat.
No tak...
Zatáhni mě do toho.
To nechceš, věř mi.
Ať řekneš cokoli, na mých citech to nic nezmění.
Musíme jít.
Noro.
Nemůžu se dočkat, až tě budu moct vzít venku za ruku.
Jednou, tati.
Jednou to pro tebe udělám.
Sjedu „smrťák“.
DENNIS PARKER: POSTRACH (NEJEN) ULICE
Tati?
Papá?
Otče?
POZDNÍ VEČEŘE?
BUDU DOMA TAK V 8?
TO ZNÍ FAJN.
KDE JSI?
Napadlo mě, že máš hlad,
když jsi byl celou noc pryč.
Dík.
Byl jsi s někým zajímavým?
Mami. Ne. Prosím.
Jak chceš, ale budu smutná.
Dřív jsi mi říkal všechno.
Ale vážně. Kde jsi v noci byl?
Měla jsem starost.
Nikde.
Už ses Elize omluvila
za tu scénu u ní doma?
Normálně se říká „dobré ráno“.
Dobré ráno.
Už ses Elize omluvila?
Ne, protože se nemám za co omlouvat.
Jak „nemáš“?
Fajn, tak si tady trucuj.
Jak chceš.
To bolet nemá.
Dával jsi ruce klid? Odpočíval jsi?
Ano, tati, odpočíval.
Jak moc?
Jdi od něj!
Pryč!
Docela dost.
Závisí na tom tvá budoucnost.
Jestli chodíš cvičit...
Tak co?
Děje se něco?
Kromě zlomené ruky?
Víš co? Vlastně se cítím skvěle.
Mami?
Ahoj, broučku.
Můžeš na slovíčko?
Jistě. Copak?
Co jsi ráno dělala?
Musela jsem přijít dřív, abych napekla koláče.
Dobře.
Na tu čepici jsem zapomněla.
Jo, našel jsem ji, když jsem vyklízel garáž.
Poslední dobou jsi tam nějak často.
Stýská se ti.
A tobě ne?
Ovšemže ano.
Kam tím míříš?
Nikam.
Říkal jsem si,
že si jednou nechám udělat vlastní,
s vlastním jménem a tak.
Proč ne? Tedy pokud to bude reklama na tvou bezpečnou účetní kancelář.
Zlato, je ti dobře?
Sluší ti.
Tak zatím.
Počkej. Zapomněl bys svačinu.
Nuže...
Ředitel Stoller říkal, že už nemáte sick days
a prý chcete den volna,
ale tak to bohužel u pedagogů nechodí.
O volmu si můžeme nechat zdát.
Ale jsem tu jako zpovědní vrba, tak...
Prostě nejsem ve své kůži.
Nemůžete po mně chtít, abych učil, když nejsem ve své kůži.
Chápu vás, ale když to nějak překousnete,
tak vám budeme vděční.
Tak.
Ještě chcete mluvit? Dobře...
Ano, to chci.
Jeden z mých přátel se pohřešuje
a mě to dost sebralo.
To je hrozné. To je mi líto.
Pohřešuje se už dlouho.
Proč ubližujeme těm, co máme rádi?
To nevím.
Hele, kdes to vzal?
Hej, nesahat!
To oko. Odkud ho máš? Jak že se jmenuješ?
Lucas Parker.
- Můžu ho vidět? - Musím jít na matiku.
Lucas Parker.
Má ho Nora.
Víš, co mi chybí?
Nuda.
Bože, pro nudu bych zabíjela.
Samozřejmě ne doslova, nejsem zrůda.
Už ne.
Blbej podnět. Chápu.
Stokrát lepší nuda
než ten pocit děsu, co mě jímá 24/7.
Tady. Pořád.
Já dřív trávila celý dny
trollením Allison kvůli jejímu příšernýmu zpěvu
a nadáváním na moji protivnou mámu.
Co bych za to teď dala.
Já věděl, že jsi vtipná.
A ty zas v pohodě.
Čus. Nechápu, co vůbec děláme ve škole.
Mi povídej.
Hele, ale aspoň nebudeme
jediný, koho zabije ta...
- Zombie apokalypsa? Upíři? - Jamesi.
- Vlkodlaci? - Dost.
Přemýšlím nahlas.
Je šílený,
že fungujeme jako by nic.
Já vím. Ale počkáme, než dorazí Margotina máma
a řekne nám, co se děje.
Dobře, ale to bude kdy?
Netuším. Já na mámu čekám už dlouho,
takže jsem si zvykla být zklamaná.
- Něco mě napadlo. - Ale ne.
- Co to říct mýmu tátovi? - Co?
- Hej... - Musíme to říct někomu,
kdo je dost starej.
Říkám mu všechno.
A on říká všechno mně. Nikdy nelže.
Je reálně ten nejpoctivější člověk na světě.
Do tohohle namočenej není.
Má recht. Jsme sousedi už léta
a její táta je totální slušňák.
Skládal puzzle už před covidem?
Má béžovou auru.
Nejde ho mít nerad.
Fajn, je to fuk.
Po tomhle týdnu... co se ještě může stát?
- Jamesi! - Ne.
Ty vážně chceš, aby bylo po nás.
Co je?
Stokesová?
Můžu s tebou mluvit?
Jo...
jde o tu věc u přívozu?
Chci to vysvětlit...
Ne, to bylo divný,
ale o to nejde. Je tady...
Mám u sebe v pokoji něco, co ti chci ukázat.
Není to nic úchylnýho,
jen je to u mě v pokoji a...
Nechystám se tě zabít nebo tak něco. Slibuju.
Potřebuješ lepší balící metody.
Já tě nechci sbalit.
Já vím, já jen...
Promiň, je to fakt důležitý.
- Jo. - Jo? Cool.
Úplně jsme se s mámou ráno nepohodli,
tak radši počkáme, než vyklidí prostor...
Tak jo. Až po tobě.
Jenom jsem nechtěl, aby nám nabízela jídlo
a byla divná a tak.
Vyhýbání se vlezlýmu rodičovi. To znám.
POZOR NEPOVOLANÝM VSTUP ZAKÁZÁN
Máš pěknej pokoj.
Není tady...
ten odér typickej pro klučičí pokoje.
To víš.
Věř tomu, nebo ne, ale dám na hygienu.
Neuraž se, ale to mě u tebe překvapuje.
Jo...
To byl vtip...
Jo.
Asi bude lepší, když...
si na to sedneš.
Je to... fakt divný a docela...
těžko se na to dívá, ale...
Prostě ti to ukážu.
Cože?
To je můj táta a tvoje...
Moje máma.
To je z rána,
když ji sem vezl.
Nemůžu věřit, že to mámě udělal.
Promiň.
Vědí, že to víš?
Ne...
Máma...
Zkoušel jsem z ní něco dostat, ale...
úplně to popřela
a vlastně mi lhala do očí.
Jo, táta...
myslela jsem, že šel dřív,
ale on doma vůbec nebyl.
Fakt mě mrzí,
že ses to dozvěděla takhle,
že jsem ti to musel říct já.
Asi bys to měla vědět.
Jestli ti to nějak pomůže,
tak můj táta je mrtvej.
Nepomůže, ale díky za snahu.
Hele.
Mám něco, co ti zvedne náladu.
Jestli máš sex našich rodičů,
tak odcházím.
Ne, chci ti...
ukázat tohle.
- Moje kámoše. - Svoje kámoše?
Jo, pamatuješ na ty červy?
Z tý halloweenský párty?
- Aha, tihle kámoši. - Jo.
To je... on.
Je to červ.
Jo, docela cool, ne?
Jasně.
Chceš vidět, jak ho jím?
Ne, děkuju. Oceňuju snahu mě rozveselit,
ale tohle mě...
Ježíši, cos to právě udělal?
Seš dobrej?
Jsem dobrej, myslím, že...
jsem ho spolknul.
Pohoda, jsem v chillu.
Seš v chillu?
Víš vůbec, co to je za červy?
Co když je to parazit? Mám...
Teď už je to jenom protein.
Dobře.
V tom případě půjdu.
Můžu tě doprovodit,
- jestli chceš. - Jo, proč ne.
Margot!
Bereš ho na tu věc s tátou?
Jakou věc?
Ne, změna plánu.
Tátovi to neřekneme.
Proč? Co se stalo?
Stalo se to, že...
Nemůžu tátovi věřit.
- Ahoj, Lucasi a Isaio. - Dobrej.
Nevím, co máte v plánu,
ale zrovna jsem načal puzzle mléčné dráhy
o 8000 dílcích,
kdybyste chtěli pomoct.
Uvidíme se pak.
- Dobře. - Zatím.
Nevěděl jsem, že kamarádíte s Lucasem.
To je super, to jsem rád.
Jo, jasný.
V pohodě?
Jo, v pohodě.
Jo, já taky chodím jenom doma.
Lucasi, snídaně!
Tak jo.
Burrito. Máš ho na pultu.
Dík.
No tak!
- No tak. - Chlape.
Seš dobrej, kámo?
Jo, v pohodě!
Určitě? Sejmuli jsme tě pěkně.
Ani nevím.
Budu zvracet.
Ty to nechápeš. Já nic necítím.
Lucasi?
Nazdar!
Čau. Jen se jdu zeptat, jak se máš,
včerejšek stál fakt... za prd,
a zajímá mě, jak to zvládáš.
Úplně v pohodě.
Prostě...
přijímám rány a...
a dělám, co se dělat musí.
Takže seš v pohodě?
- Margs, hele... - Neříkej mi Margs.
Já vím, že to bolí.
Ale na bolesti je nejlepší,
že se můžeš rozhodnout ji necítit.
Vím určitě, že takhle to nefunguje.
Já dneska zjišťuju,
že takhle to naopak funguje.
Ten večer viděla něco v lese.
Může to souviset.
Ale je to pinda. Je nesnesitelná.
- Bez urážky. - O čem je řeč?
Isaiah chce přivést Allison
mezi Krotitele duchů Port Lawrence.
To ne, blbej nápad.
Já věděl, že to řekneš.
Co s ní máš za problém?
Nejde o to, že bych s ní měla problém. Já jen...
Vážně do toho chceš tahat dalšího?
Moment. O co tady jde?
- Vy jste spolu chodili? - Ne!
Ne, jsme sousedi.
Co spolu chodili?
Spíš jsou jako rozvedenej pár.
Jsou v důchodu, děti dospělý
a oni jsou smíření s rozchodem.
- Jamesi, já tě praštím. - Ne.
A co to rozebrat?
Docela to z vás stříká.
Co z koho stříká?
Co mi chcete?
Chceme s tebou probrat, co se stalo.
Ne, nechceme.
Jak jako „co se stalo“?
To v lese. Chytáš se?
Co by se jako mělo stát v lese?
Prosím, neříkej to.
A co kdybys ty mýmu klukovi
přestala určovat, co mi má a nemá říkat?
Pěkně.
Díky, lidi.
Já říkala, že je to pinda.
Allison! Kotě, stůj.
Proč mi nechceš říct, co se děje?
O to se právě snažím.
Nemyslím tu historku s duchem, myslím to s Margot.
Máte spolu tajnosti a mě z nich vynecháváte.
Fajn. Chceš říct tajemství?
Pomohla mi podvádět při testu,
abych pak mohl nastoupit do zápasu.
Toť vše.
To je to tajemství.
Spokojená?
A to mě má jako uklidnit?
Že holka, se kterou tě podezírám,
ti pomohla podvádět u testu?
Ne, to...
Bože, ty fakt nejsi nejostřejší tužka v penále.
Já...
No jo, taky jsem musel podvádět.
Zdarec!
Nazdar.
Dále.
Musím vám něco říct.
Hele, neviděli jste Lucase?
Jo, dneska,
ale moc se o něj nezajímám.
Chová se hrozně divně.
Měl na chodbě motorku.
Nemá to teď lehký.
Vypadá to tak.
Včera, když jsme se loučili, mu bylo blbě.
Asi nějaký střevní potíže.
- Střevní potíže? - Já myslel, že schůze nebyla.
Taky že ne, Lucas mě jen doprovázel domů.
Dlouhý vyprávění, snědl červa.
Tak konečně?
Flexil na mě s tím na párty.
Aha.
Červy má z Biddleova domu.
Foťák, maska, dvojníci...
Červi.
To je zlý.
Margot.
Dejte mi chvilku.
Tati, co je?
Zavři, prosím.
Podívej, už to vím.
Víš...?
Vím o všem.
- Kdo to řekl? - Broučku, to není důležité.
Důležité je, že já jsem tu výchovný poradce
a moji dceru nařkli z podvádění.
Počkej. Cože?
Odpověz mi popravdě.
Ukázala jsi při testu Isaiovi své odpovědi?
Přemluvil tě? To ti není podobné.
Ne...
Já nějak nemůžu věřit, že se tohle děje.
Dobře, takže to nepopíráš.
Poslyš, Margot,
ptám se tě.
Ano, nebo ne? Podváděla jsi?
Ano.
Asi jsem to pochytila od tebe.
Vím o tobě a Noře.
Cože, to...
Chtěls to přede mnou tajit? Před mámou?
Broučku...
Není to tak prosté.
Ne, je to až moc prostý.
Spal jsi s někým, kdo není moje máma.
Skoč!
To musí dělat Biddle.
Já ti nevím. Lucas je šílenec.
Lucasi!
Lucasi, co blbneš?
Ihned z té střechy slez!
Lucasi, poslechni mě! Ublížíš si!
Slez z té střechy!
- Lucasi, ne! - Ne!
- Zbláznil ses?
Ne! Moje auto!
To ses úplně pomátl?
Není ti nic? Mohl ses zabít!
Podívej se na mě, Lucasi!
S tím autem ani neodjedu.
Budu muset řediteli podat návrh na vyloučení.
A já návrh, abyste mi přestal píchat mámu.
Lucasi!
Hej, Lucasi, stůj.
Co to bylo? Ty...
Vykloubil sis rameno.
Musíš do nemocnice.
Nevykloubil. Koukej.
Vidíš?
- Co... - Jsem neporazitelný.
Hej, co to máš pod kůží?
Rád bych se zdržel na pokec,
ale mám osudový rande se „smrťákem“.
Měj se.
A jé, je to tady.
Noro, musíme si promluvit.
Ano, volal mi tvůj otec, všechno vím.
Mrzí mě to, určitě...
O ten váš trapnej románek nejde. Jde o Lucase.
Asi se ho zmocnil Biddle.
- Má v sobě červy a... - Červy?
Jo, našel je na té párty.
Jednoho snědl.
Myslím, že je teď jimi úplně prolezlý.
Nevím, ale chová se dost podivně a...
Mám o něj starost.
Než odjel, tak říkal něco o nějakém „smrťáku“
- a pak zmizel. - Tak pojď, musíme jít, hned.
Co je to ten „smrťák“?
Tam umřel jeho táta. Nastup si.
Je čas na dechberoucí kousek!
Čas na dechberoucí kousek.
- Čas na dechberoucí kousek. - Lucasi!
- Čas... - Lucasi! Nedělej to!
Mami. Mně je tak dobře!
Necítím žádnou bolest, je mi skvěle!
Lucasi, to ti červi. Pletou ti hlavu.
Ne. Pomáhají mi naplnit jeho odkaz.
Lucasi, vím, že se chceš
přiblížit tátovi,
ale to není cesta.
Ale je. Chápeš?
Mami, jsme stejný. Chtěl, abych byl jako on.
Jsme tým. Otec a syn.
- Chtěl, abych byl jako on. - Ale ty nejsi.
To mi neříkej!
Ne!
Jdi mi z cesty, mami, nebo tě přejedu.
Ne. Já chápu, že v tom máš teď zmatek.
Už mě unavuje, jak mě všichni poučujou, mami.
Mám v tom jasno, víš? Čistá hlava.
A ten kopec sjedu.
Lucasi, stůj! Prosím!
Ne! Lucasi!
Krucinál, podívej se na mě!
Táta věděl, že ten kopec nesjede.
Co to povídáš?
Věděl, že tady potká svoji smrt.
- Ne! - Ty blafuješ!
Neblafuje. Poslechni ji.
- Nechal vzkaz. - Ne.
Neřekla jsem ti to, protože vím, že byl tvůj idol.
Ne.
Nechtěla jsem to kazit.
Ale musíš znát pravdu.
Ne!
Poslouchej, podívej se sem!
Chtěl umřít, Lucasi,
tohle byl způsob, jak odejít.
Ne.
Ne!
Lucasi.
Proboha, Lucasi.
Lucasi, moc mě to mrzí.
Neměla jsem ti to tajit, ale...
Hrozně mi chybí.
Já vím, zlatíčko. Mně taky.
- Moc se omlouvám, mami. - Bože.
Už nikdy se mi nemusíš omlouvat, dobře?
- Dobře. - Teda musíš.
Ale ne za něco takového, jasné?
Už nikdy ti nebudu lhát.
Tak jo. Já ti asi občas zalžu, ale...
Mám tě ráda.
- Mám tě moc ráda. - Já tebe taky.
Lidi...
Cítíte to taky?
Tu dojemnou chvíli mezi matkou a synem?
Ne, já cítím něco... v zemi,
otřásá se.
Mazec.
- Co děláš? - Chtějí mě zpátky.
- Lucasi! - Chtějí mě.
Mami, do auta a jeď!
- Jeď! - No tak!
Hej, mě chceš. Pojď si pro mě!
- Noro, co to je? - Vím já?
Víte, že to souvisí s Biddlem!
Dobře, měl sbírku červů!
Měla jsem to čekat?
Dovnitř!
- Lucasi! - Zavři vrata!
Dej mi tu dřevěnou věc!
- Je tu i jiný východ? - No, já myslím...
Mami! Jdi od toho pryč.
Nemyslím, že to bude držet.
- Bože můj. - Tak jo.
Mami, potřebuju,
abyste zapnuly pilu a já nám získám čas.
Margot, tak pojď!
A je to.
Dobře. Bože můj!
Zkoušej všechny, dokud nenajdeme správný.
Štěpkovač!
Co to bylo?
- Zůstaň tady. - Co?
Zůstaň tady!
Noro!
Běž!
Zapni štěpkovač.
Margot!
Dokázal to.
Díky, že jste tady.
Nestalo se nikomu nic?
Nestalo. Musíme zmizet.
Ahoj.
Ahoj, Mikeu.
Jsem tu jen já.
Totiž strážníku Hodgsone.
Noro? Co se tady stalo?
Víš, taková vtipná věc...
Já už...
nemůžu lhát.
Tak jo.
Řeknu ti o všem, co se tady stalo.
Já nejsem blázen.
Říkám pravdu.
Všude byli obří červi.
Všechno to souvisí s duchem mrtvého kluka.
Proč mě nikdo neposlouchá?
Od Dennisovy smrti toho dost vytrpěla.
Udělal jste dobře.
Já už se o ni postarám.
Neboj se.
Zase tě dáme dohromady, Slappy.
PODLE KNIŽNÍ SÉRIE R.L. STINA
VYROBIL PARACHUTE PRESS
České titulky: Petr Remis Čermoch