Vai tāds bija Sabiča kunga paradums...
Sākas otrā prāvas diena, un tiesas zāle ir pilna gaidu.
Apsūdzības sākuma runa ir likusi pamatus aizraujošai cīņai.
Molto uzruna bija ļoti pārliecinoša.
Ar savu stalto stāju un nelokāmo pārliecību viņš lika pamatus...
...saprātīgi neapšaubāmi.
Tomija Molto ekspresīvā uzruna
aizrāva zvērinātos un sabiedrību.
...sīvā cīņā ar slaveno aizstāvības advokātu Reimondu Horganu.
...vai tomēr Tomija Molto uzrunas ietekme izveidos
stingru pamatu apsūdzības argumentiem?
Tu sūda ķēms!
Doktor, aprakstīsiet šeit redzamo?
Trulā priekšmeta trieciena brūces, kas izraisīja upura,
Kerolinas Polīmusas, nāvi.
Trīs sitieni ar šauru, smagu priekšmetu, radīja brūci galvaskausā,
smagas kontūzijas, galvaskausa lūzumus, smadzeņu trūci.
Trūci?
Spiediena dēļ daļa smadzeņu nobīdījās,
meklēja izeju.
Tātad cauri lūzumiem spiežas viņas smadzenes?
Jā. Fotogrāfijās nav redzams,
ka tās izspiedās arī caur pakauša lielo atveri.
Tur mugurkauls savienojas ar galvaskausu.
- Un tas bija nāves cēlonis? - Būtu bijis,
taču viņa noasiņoja, pirms būtu mirusi no trūces.
Aprēķinātais nāves brīdis?
Ķermeņa temperatūra un rigor un livor mortis liecina: 22.00 - 24.00.
- Un zilumi viņas sejā? - Liecina par kritienu.
Saņēmusi sitienu pa pakausi, kritusi uz priekšu, salauzusi degunu,
tāpēc arī ir zilumi zem acīm un uz vaigiem.
Tad viņa saņēmusi vēl divus sitienus pa pakausi.
Kontūzija sejā radusies vēl dzīvai esot. Nāvējošie sitieni sekojuši vēlāk.
Vai kas liecina, ka viņa aizstāvējusies?
Pārliecinošu šādu brūču nebija.
Zem viena upura naga konstatēti apsūdzētā ādas fragmenti.
Vai viņa varēja viņu saskrāpēt aizstāvoties?
Iespējams. Ticamāk, ka viņa uzbrukumu negaidīja.
Tātad sitiens viņu nenogalināja.
- Viņa gulēja un noasiņoja? - Tieši tā.
- Viņa mocījās. - Uzvedinoši.
- Vai viņa mocījās? - Par to es nevaru spriest.
Visticamāk, no sitieniem viņa bija zaudējusi samaņu.
Vai varat izslēgt, ka viņa bija pie samaņas un mocījās?
Nē, nevaru.
Vai Polīmusas lietā noskaidrojāt vēl kaut ko?
Jā. Slepkavības brīdī viņa bija sestajā grūtniecības nedēļā.
Jūsu Godība, gribu paziņot par abu pušu vienošanos par DNS analīzi,
kas apstiprina apsūdzētā paternitāti.
Ņemts vērā.
- Tātad apsūdzētais upuri bija apaugļojis? - Jā.
Man viss.
Horgana kungs.
Aizstāvība šo liecinieku neapstrīdēs.
- Dr. Kumagaj... - Vispār es esmu vecs un...
labāk pārliecināšos, ka neko neesmu palaidis garām.
Jūs teicāt "šaurs, smags priekšmets".
Cik saprotu,
jūs neesat noskaidrojis, kas ar šo šauro, smago priekšmetu ir vēzējies.
- Viņi to nemaz neizvirza. - Jā.
Medicīniski nav izsecināts, kas nogalināja Kerolinu Polīmusu.
Ar pilnīgu pārliecību varu teikt vien to, ka tā bija slepkavība.
Un nav atrasts neviens šaurs, smags priekšmets vai cits slepkavības ierocis?
Taisnība.
Paldies.
Molto kungs, pārvirzīt?
Nedari tā.
- Vajadzīgo jau dabūjām. Pārej pie... - Doktor, vai pēc sekcijas
jūs satikāt apsūdzēto?
Jā. Viņš ieradās un agresīvi pieprasīja, lai viņam parāda līķi.
Vai apgabala prokuroram tāda ierašanās ir raksturīga?
Nebija pirmā reize, tomēr tā nav ierasta lieta.
Vai Sabiča kungam ir raksturīgi aplūkot upurus?
- Nē. - Vai Sabiča kungs bija kādreiz ieradies
- pats apskatīt slepkavības upuri? - Nekad.
Taču todien ieradās. Kā izturējās?
- Viņš bija satraukts, haotisks, nobijies. - Nobijies?
Toreiz es to nesapratu.
Bet tagad saprotat?
Man šķiet, ka viņš ne tikai gribēja uzzināt, ko esmu atklājis,
bet arī no tā baidījās.
Ar viņu kaut kas nebija riktīgi.
Man viss.
Doktor, jums ir zināšanas psiholoģijā, lai varētu diagnosticēt uzvedību
kā satrauktu, nobijušos vai...
"neriktīgu"?
Mēs ar apsūdzēto esam pazīstami,
un tas ļauj man neprofesionāli spriest par viņa izturēšanos,
un viņš uzvedās neparasti.
Jūs esat pazīstami. Esat draugi?
Kolēģi.
Draugi ne. Patiesībā jūs manu klientu uzskatāt par kretīnu.
- Iebilstu! - Gribu pierādīt neobjektivitāti.
Atļaušu.
Reizēm cilvēki aizsvilstas. Nožēloju, ka esmu viņu tā nosaucis.
Jums nav nekādas nepatikas, teiksim, pret apgabala prokuroriem?
Protams, nav. Absurds!
- Esat arī mani nosaucis par kretīnu? - Iebilstu!
Jūsu Godība, ja tie ir aizspriedumi...
Īsā pavadā!
Doktor.
Arī ar jums mēs pāris reižu esam plēsušies. Šai darbā tā notiek.
Šis process ir pilns strīdu un spriedzes,
un reizēm mēs nolaižam tvaiku.
Taču man nav nekādas nepatikas pret prokuroriem,
un to es uzskatu par lielu apvainojumu.
Esat par kretīnu nosaucis Tomiju Molto?
- Iebilstu! - Ne biežāk kā jūs.
Dr. Kumagaj!
Varbūt tāpēc jūs nepārvēlēja. No darba neaizejiet!
- Nē, jūs atlaida, pareizi? Jā. - Dr. Kumagaj!
Jāiet. Galvu lejā!
Sapratu. Viņš ir mašīnā.
Vajadzīgo bijām dabūjuši, bet tu nevarēji novaldīties.
Tā jau es... Es tev teicu. Izsauc Kumagaju,
lai viņš pasludina nāves laiku un cēloni
un bērna paternitāti.
Bet tu nevarēji likties mierā.
Un tagad mums ir eksperts, kuru uztver kā sarūgtinātu,
- aizvainotu un neapmierinātu. - Tā bija svarīga liecība.
Rastijs Sabičs, kuru visi pazīst un mīl, to nebūtu izdarījis,
tāpēc mums par visu varu ir jāparāda,
ka kādā brīdī viņš pārtrauca būt šis Rastijs Sabičs.
Gājiens sevi atpelnīja.
Es gan teikšu, ka tas bija sasodīts zaudējums.
Šī ir netiešu pierādījumu lieta, to būvēs no pašiem sīkākajiem gabaliņiem.
Kumagajs ir tikai pirmais no tiem.
Rastijs Sabičs bija nestabils - nākamais.
Āda zem Kerolinas naga sākotnējā slēdzienā nebija minēta.
Ekspertīze ir pārslogota.
Vienkārši tā analīzes daļa Kumagajam gāja ilgāk.
Tiesu medicīnas eksperts ar daudz biezāku ādu.
Džeremijs Baks.
Droši vien pats labākais. Man viņš vienmēr bija numur viens. Tev arī, Rastij.
Viņš ir gan precīzs, gan izteiksmīgs,
tāpēc jums labāk uz tām fotogrāfijām neskatīties.
Skatieties tikai uz priekšu - neitrāli, bez izteiksmes. Labi?
Varam parunāt par ķermeņa valodu?
Kas ir?
Mums nepatika tas, ko redzējām.
Jums jāizskatās kā pārim.
Zvērinātie jūsos meklēs norādes,
un viņiem vienmēr ir jāredz "es viņu mīlu, es viņam ticu".
Un, ja mediji atkal klūp virsū kā šodien,
varbūt, Rastij, tu vari aplikt Bārbarai apkārt roku kā sargājot.
Bārbara?
Tātad...
zvērinātajiem viņā jāsaskata mans sargātājs.
Jā. Zināmā mērā. Tajā situācijā.
Reimond, es...
nevaru teikt, ka pārzinu tavu darbu,
bet diez vai zvērināto intelekta apšaubīšana ir labākais ceļš.
Visticamāk, viņi manā sejā redzēs šoku.
Manu vīru tiesā par baisu slepkavību.
Kāda vēl es varu būt, ja ne šokēta, sasodīts?
Prāvu bieži vien izšķir stāstīšanas prasme.
Uzvar labākais stāsts.
Un tu esi daļa no mūsu stāsta,
un tavs niknums nevienam nepalīdzēs.
Man atrasties tajā telpā ir ļoti grūti.
Būt spiestai pieredzēt visu, kas tiks teikts,
kādi attēli tiks rādīti.
Tas, ka es tur vispār esmu...
Tas zvērinātajiem parāda, ka es ticu - mans vīrs nav vainīgs.
Man ir jābūt ticamai.
Bet, lai es būtu ticama, man jābūt patiesai.
Un tajā telpā es būšu tāda.
Es ļaušu viņiem ieraudzīt manu patiesību.
Ka esmu šausmās, ka man ir...
nelabi,
ka mani atbaida tāda perversitāte,
ka mani aizvaino pat mājiens, ka manu bērnu tēvs varētu būt...
atbildīgs par šādām šausmām.
Šis ir manas draņķa dzīves briesmīgākais brīdis.
Es neizlikšos, ka ir citādi.
Ne jūsu, ne zvērināto priekšā.
Zem labās rokas pirkstu nagiem atradām ādas šūnas,
un DNS atbilst apsūdzētā DNS.
Tāpat atradām arī siekalu pēdas - uz upura sejas
un uz apkakles kreklam, kas viņai bija mugurā.
DNS atbilst apsūdzētā DNS.
Interesanti, ka uz virves, ar ko ķermenis sasiets, neatradām nekādu DNS.
Kāpēc "interesanti"?
Tas bija rūpīgs darbs.
ČIKĀGA PRET ROZATU SABIČU
Noziedznieks nebija atstājis nekādas pēdas.
Tas ir retums: asiņaina un savandīta nozieguma vieta,
taču, izvērtējot atstātos pierādījumus, - sterila.
Par ko tas liecina?
Ka bija ieguldīts liels darbs, lai visu satīrītu, noslēptu.
Ņemot vērā jūsu 20 gadu ilgo pieredzi tiesu medicīnā,
kāds ir jūsu viedoklis par notikušo?
Mans viedoklis: tas ir pēkšņa, slepkavnieciska niknuma akts -
neplānots -,
kam sekojis ļoti skrupulozs,
metodisks pēcnāves akts jeb viņas sasiešana.
Man viss. Paldies.
Jūs kādreiz jau esat redzējis šādi sasietu līķi?
Pirms vairākiem gadiem man bija lieta, kur līķis bija sasiets
biedējoši līdzīgā veidā, jā.
Un kas bija šīs lietas atbildīgais apgabala prokurors?
Viņi bija divi - Kerolina Polīmusa un Rastijs Sabičs.
Un slepkavu šajā lietā sauc Liams Renoldss.
- Viņu notiesāja. - Jā.
To izdarīja prokurori
- Kerolina Polīmusa un Rastijs Sabičs. - Jā.
Un, kad Kerolina Polīmusa un Rastijs Sabičs viņu notiesāja,
viņš viņiem draudēja atriebties.
- Jūs to zināt? - Jā.
Es gan neesmu atriebes eksperts, bet domāju:
- nogalināt vienu un vainot otru... - Iebilstu.
- ...būtu ļoti... - Apstiprināts. Nāciet šurp!
Mēs par to runājām.
Viņi nav īsti izmeklējuši Renoldsa kunga...
Arī mani nav izmeklējuši.
Viņiem nav jāizmeklē visi.
- Nav jāpierāda neesamība. - Viņš publiski draudēja
- Kerolinai un Rastijam. - Jā, draudēja.
- Likās, zvērinātajiem jāzina. - Tukši.
- Kāpēc lai to nefiksētu? - Jūs nesāksiet to drillēt.
Uzrādiet kaut ko reālu, un es ļaušu to pētīt tālāk.
Citādi - vairs nekādu blēņu. Tagad ejiet vietās.
Baka kungs, jums ir darīts zināms, ka manam klientam ar mirušo
- bija romantiskas attiecības. - Jā.
Un vai ar vārdiem "zem viņas nagiem tika atrasta āda"
jūs domājat reālu ādu, proti, ādas gabaliņus,
it kā viņš būtu saskrāpēts?
Nē, redzamus ādas gabalus ne. Šūnas.
Ja es šādi pakasītu seju,
vai zem maniem nagiem varētu atrast ādas šūnas?
Iespējams.
Tātad, ja Rastijs Sabičs skūpstīja Kerolinu Polīmusu un skūpstoties
Kerolina pārlaida savus pirkstus pār viņa kaklu vai muguru,
vai tas nevarētu izskaidrot uz viņas ķermeņa atrastās siekalu pēdas
un DNS zem nagiem? Vai tas nav iespējams?
Domāju, ka ir.
Tātad DNS, ko jūs uzdodat kā pierādījumu slepkavībai,
tikpat labi varētu nozīmēt, ka viņš viņu noskūpstīja?
Jūs taču saprotat atšķirību?
Jums jāpazūd.
Jūs zinājāt, ka apsūdzētajam un Polīmusai bija romāns?
- Es to uzzināju, jā. - Kā?
Man bija dažādi iemesli aizdomām.
Bet pa īstam es uzzināju...
Man vajadzēja aiznest Rastijam dokumentus.
Bija vēls. Domāju, ka viņš ir prom. Bet nebija.
Es iegāju - viņš skūpstīja Kerolinu.
Jā?
- Es atnesu Robertsa lietu. - Jā.
- Jā, jā. - Jap.
- Paldies. Jā. - Lūdzu. Līdz rītam!
Es laidos prom, un viņa man sekoja.
Un situācija bija ārkārtīgi neveikla, un es aizgāju.
- Kad tas notika? - Pagājušajā februārī.
Vai novērojāt vēl kādu gadījumu?
Neko seksuālu, tikai biroja tenkas.
Bet nu jā, nojausma bija.
Piemēram?
Reiz redzēju viņus pazemes stāvvietā.
Viņi... Man šķiet, es nezinu... Šķiet, ka viņi strīdējās.
- ...kopā. Nezinu. Ko? - Netuvojies!
Bet es tev tikai jautāju. Tāpēc, ja tu varētu...
Tieši tā. Nu johaidī!
Viņa sēdēja savā mašīnā, viņš dauzīja pa logu, un viņa aizbrauca.
Bļāviens!
Jums bija izdevība to ar Sabiča kungu pārrunāt?
Jā.
Ko jūs teicāt?
Es viņam teicu, ka es...
Ka es uztraucos, jo viņš sāk - nezinu - jūgties nost.
- Jūgties nost? - Viņas dēļ.
Viņš sāka kļūt nedaudz nervozs,
apmāts.
Jums nepatika Sabiča un Polīmusas attiecības?
- Nepatika? - Nē.
Un jums arī īsti nepatika Kerolina Polīmusa, vai ne?
Nav runa par to. Tas bija neprofesionāli.
Jums Kerolina nepatika, vai ne?
Nē, nepatika.
Vai savas bažas par neprofesionālu uzvedību paudāt personāldaļai?
Nepaudu, nē.
Un, cik jums zināms, Polīmusas jaunkundze nesūdzējās personāldaļai
par Sabiča kungu.
Tieši tā.
Cik jums zināms, vai viņa kādreiz par kādu personāldaļai ir sūdzējusies?
Jā.
Par ko?
Par Tomiju Molto.
Jā.
Vai jums ir zināms, ka es būtu izturējies neprofesionāli vai nepiemēroti
pret Polīmusas jaunkundzi?
Tas man nav zināms, nē.
Vai jums ir kas zināms par sūdzību, kuru iesniedza personāldaļai?
Es tikai zinu, ka viņa negribēja ar jums strādāt pie lietām.
Teica, ka viņai no jums rauj uz augšu.
Labi. Vai esat redzējusi, ka es būtu pret upuri izturējies neprofesionāli?
Īsti ne.
Un kā ir ar Rastiju Sabiču?
Jā. Apsūdzētais šķita apmāts, viņas dēļ jūdzās nost.
Tā jūs liecinājāt?
Tā es liecināju.
Paldies jums.
Ei!
Ir labi.
Man viņa gandrīz vai žēl - Tomija.
Man arī gandrīz bija.
Bet tad es atcerējos, ka viņš ir kā sūda tarakāns.
Nenospiežams. Mūždien atdzīvojas.
Un savu viņš pateica.
Tu raizējies.
Nu, ja zvērinātie... ja viņi paliek pie pierādīšanas pienākuma,
tad man mūsu izredzes patīk, bet...
ja viņiem vajadzēs kādu, kam to uzgrūst, tad tas būs Rastijs.
Tev viss labi?
Tev labi?
Mēs psiholoģijas stundā lasījām par traumu un disociāciju.
Kā smadzenes var cilvēku pasargāt no sevis paša.
Tā ir tāda netīša...
nošķiršanās no realitātes.
Tu tā kādreiz esi juties?
Kā tu to domā?
Nu...
Cilvēki var disociēties no savām atmiņām,
ja tās...
Ja viņi izdara ko tādu, ar ko nevar samierināties vai...
nespēj sevi tādu uztvert...
tas var izraisīt disociāciju.
Man ar atmiņu viss labi.
Rastij, man ar tevi jārunā.
Labi.
Pirms pāris mēnešiem...
ap to laiku, kad mani atlaida no galerijas,
es sāku iet uz vienu bāru - pa dienu.
Un...
bārā bija bārmenis, un viņam...
viņam bija doktora grāds mākslā.
Un tā nu mēs sākām runāties un...
tiešām satuvinājāmies, un...
mēs sākām skūpstīties. Es noskūpstīju viņu.
Bet vairāk nekas nenotika.
Tas bija tikai tāpēc, lai nedomātu. Tas bija...
Tas bija tikai skūpsts.
Kur tas notika?
Viņa dzīvoklī.
- Es gribēju redzēt viņa darbus. - Viņa dzīvoklī?
- Tas arī viss. - Tu gribēji redzēt viņa...
- "darbus"? - Nevajag, Rastij.
- Tu ar viņu drāzies? - Nē.
Nē.
Kāpēc tu man tagad to stāsti?
Es gribu būt pret tevi atklāta.
Es domāju, ka esam viens pret otru atklāti.
Mani šobrīd tiesā. Izšķiras mana dzīve.
Atklāti?
Es saprotu.
Tu katru dienu ierodies un mani pratini.
Tu mani pratini.
"Kas notika te? Kas notika tur?"
"Kāpēc to par sevi un viņu nestāstīji?"
Jautājums pēc jautājuma.
Un, kad es saku, ka "es tikai cenšos būt atklāts,
cenšos izstāstīt, kas notika, cik labi atceros,
ka nevaru nepārtraukti tev nosaukt iemeslu",
tu sāc mani pratināt atkal un atkal.
- Tā nav godīgi. - Un atkal.
Nav godīgi? Nav godīgi, Bārbara? Kas gan ir godīgi?
Kas ir godīgi tagad?
Kāda ir sajūta?
Ko?
Kāda ir sajūta? Pieļaujot vienu sūda kļūdu.
Nolādēts!
- Ej ellē, Rastij! - Es lai eju? Es?
- Es aizeju. - Manas atslēgas ir virtuvē?
Aiznesīsiet savas bļodiņas?
- Jā. - Te tās ir.
- Neaizmirsti ģeometrijas mājasdarbu. - Somā.
- Tu brauksi? - Nē, man ir tikšanās ar Lorēnu.
- Un es kavēju. - Bārbara?
- Kail, pusdienas paņēmi? - Jā!
Es varētu braukt. Būšu laba aizvietotāja.
Mīļā. Nē, nevajag. Man viss ir labi. Tiešām - labi.
Piedod, ja tevi vakar satraucu.
Nu kāpēc tu viņam stāstīji?
- Nezinu. - Tā bija briesmīga doma.
Zinu.
Vienkārši pēdējā laikā mēs...
Man likās...
Man bija sajūta, ka mēs atkal satuvināmies.
Es jutos...
viņam tuva un drošībā.
- Un... - Labi.
...visa tā lieta ar Kliftonu piepeši šķita tik nomācoša,
un man vajadzēja... Man vienkārši...
Tev paspruka.
Jā.
Un tas nebeidzās labi?
Nē.
Tieši tāpēc tu viena uz tiesu vairs neiesi.
Es tur būšu tev blakus.
Es tur atgriezīšos. Tikai ne šodien.
Šodien viņiem būs viss tas, kas atrasts viņa un viņas datorā.
Jā.
Nezinu, vai to es spētu izturēt - klausīties viņa atzīšanos mīlestībā...
- Ak dievs. - ...un tā tālāk, un tā tālāk.
Zini, viņas slepkavības vakarā viņš viņai aizrakstīja 30 īsziņas.
Ak dievs.
Ja godīgi, man tas liekas pats postošākais.
Trīsdesmit?
Un tēvs tikko ir iesniedzis aizsardzības prasību,
cenšoties novērst dēla liecināšanu.
- Nevar būt! - Es to noraidīšu.
Taču es tēvu saprotu.
Šī diena draud sagādāt lielu emocionālo haosu zēnam,
kurš tā jau ir pārāk cietis.
- Viņš ir galvenais liecinieks. - Ļaujiet pabeigt.
Es gribu šai ģimenei aiztaupīt nevajadzīgas sāpes.
Arī tad, ja tas nav nevajadzīgi.
Šī lieta ir 2. pakāpes slepkavība - labākajā gadījumā -, un jūs to zināt.
Pat jūsu liecinieks liecināja, ka tā visticamāk bija neplānota.
Pirmo pakāpi jūs nepanāksiet.
Un mani norādījumi jums šai cīņā nepalīdzēs.
Jūsu palikšana brīvībā man arī liekas ļoti apšaubāma.
Slepkavība ar iepriekšēju nodomu šķiet labs iznākums.
- Neparko. - Nē.
Jūs dabūsiet notiesājošu spriedumu. Jūs - pēc astoņiem gadiem turpināt dzīvi.
- Liekas izdevīgi. - Nekāda notiesāšana.
Es pieņemšu tikai lietas izbeigšanu un atvainošanos.
Pēdējā iespēja, zēni.
Kāds ir ar mieru piekāpties?
Lai notiek.
Jums abiem pret zēnu jāizturas uzmanīgi.
Džeja?
Mīlulīt.
Ei. Ei, mīlulīt.
Iesi augšā uz gultu?
Skrien augšā uz gultu.
Atceries - kad viņi...
kad viņi bija maziņi un gulēja, mēs stundām ilgi viņus vērojām.
Eņģeļa režīms.
Kāpēc tu paliec?
Tā paša iemesla dēļ... kāpēc tu.
Maikl, mēs jau esam tikušies, un es izteicu līdzjūtību.
Es gribētu to izdarīt vēlreiz.
Gan par tavas mātes zaudējumu, bet arī par traumu,
ko rada atrašanās tiesā.
Mēs tev lūdzam briesmīgu lietu,
taču lūdzam to tāpēc, ka briesmīgas lietas notika ar tavu māti.
Molto kungs.
Vēlos, lai pievērs uzmanību vakaram, kad tavu māti noslepkavoja.
Vari pateikt, kur tu biji?
Es mājās paēdu vakariņas.
Paskatījos TV vai vēl kaut ko. Varbūt paspēlēju videospēles.
Vēlāk es devos uz turieni.
Precizēšu: tu izgāji no mājas,
kurā dzīvo ar savu tēvu Daltonu Koldvelu,
un tad, kā teici, tu devies turp. Kur tas ir?
- Uz manas mātes māju. - Kāpēc?
Mēs ar māti īsti nesatikām. Viņa negribēja mani redzēt.
Es nebiju tur aicināts. Tas mani nedaudz mulsināja.
Un reizēm es vienkārši aizgāju līdz mājai un skatījos.
Skatījies?
Lai redzētu dzīvi, kurā viņa negribēja mani ielaist.
Ko, šķiet, es jau agrāk jums izskaidroju.
Tu bieži gāji uz mātes māju?
Šad un tad. Nezinu. Reizi vai divas mēnesī.
Ko tu darīji, kad tur nonāci?
Pārsvarā skatījos uz māju. No tumsas pa gabalu,
lai viņa mani neierauga.
Reizēm redzēju, kā mājā iet iekšā cilvēki. Pārsvarā viņš.
Ievērojiet: liecinieks ir norādījis uz apsūdzēto Rastiju Sabiču.
Es zināju, ko viņi dara.
- Iebilstu. - Apstiprinu.
Atbildi tikai uz jautājumiem, Maikl.
Un, ja tev kādā brīdī vajag pauzi,
saki man, labi?
- Jā. - Turpināsim.
Labi.
- Tātad tu filmēji šos video? - Jā.
16. jūnijs.
Vai vari nolasīt laika zīmogu video augšpusē?
Jā. 21.49.
Un vēlreiz: vai šis ir video, ko tu filmēji 21.49
- savas mātes slepkavības vakarā? - Jā.
Vai pēc mātes nāves tu apsūdzētajam aizrakstīji īsziņu?
Jā.
Ko tu rakstīji?
Rakstīju: "Tu tur biji. Es tevi redzēju."
Es redzēju ko?
Pie mājas, kad filmēju.
Vai apsūdzēto aicināji tikties?
- Jā. - Kāpēc aicināji tikties?
Nu, tāpēc, ka gribēju ieskatīties acīs savas mātes slepkavam.
- Iebilstu! - Apstiprināts.
Vai jūs ar apsūdzēto tiešām vēlāk satikāties?
- Jā. - Par ko runājāt?
Viņš man prasīja, kāpēc gribu tikties, un es pateicu,
ka gribu ieskatīties acīs savas mātes slepkavam.
Iebilstu, Jūsu Godība.
Apstiprinu. Liecinieks izsaka tikai savu viedokli.
Vai tu vainoji apsūdzēto savas mātes slepkavībā?
- Jā. - Kā viņš uz to atbildēja?
Viņš to noliedza.
Bet es redzēju, ka viņš melo.
- Iebilstu! - Apstiprināts.
Maikl, tu vari stāstīt savus iespaidus,
bet, lūdzu, nepasniedz tos kā faktus, labi?
Jā.
Vai tu ar māti kādreiz biji runājis par apsūdzēto?
Kā jau teicu, mēs nebijām pārāk tuvi.
Viņa neko daudz nestāstīja.
Bet kādas divas nedēļas pirms nāves
viņa man pastāstīja, ka darbā viens cilvēks sagādājot grūtības.
Man radās iespaids,
ka tas ir tas pats cilvēks, ar kuru viņai bija romāns.
Vai viņa teica vēl kaut ko?
Ka viņa sāk no viņa baidīties.
Tev ir nojauta, kas tas varētu būt?
- Iebilstu. Pieņēmums. - Es atļaušu.
Man radās iespaids, kas tas ir tas pats cilvēks,
- kurš, manuprāt, viņu noslepkavoja. - Iebilstu!
Tas pats cilvēks, kuru es nofotografēju viņas slepkavības vakarā.
- Iebilstu! - Apstiprināts.
Tikai atbildes uz jautāto, Maikl. Lūdzu, bez pašdarbības.
Paldies, Maikl. Tas man viss.
Maikl.
Tev ir daudz iespaidu, ko?
Tev ir iespaids, ka tavai mammai bija bail.
Iespaids, ka vīrietis, ar kuru viņa gulēja, ir tas pats,
no kura viņa baidījās.
Iespaids. Tas ir dīvains vārds - "iespaids".
Parunāsim par šo vārdu.
Ko tas vārds nozīmē? Tas nozīmē...
ticēšanu vai paļaušanos uz kaut ko, kas nav redzams.
Vai ne?
Advokāt?
Horgana kungs, vai jums ir jautājums?
Rej?
- Rej? Rej? Rej? - Es esmu viņa sieva.
- Pulsa nav. - Vēlreiz.
Gatavi?
- Trīs, divi, viens, nost! - Ir labi.
PĒC SKOTA TUROVA ROMĀNA MOTĪVIEM
Tulkojis Imants Pakalnietis