Ez Mr. Sabich ismertetőjegye volt...
Ma van a tárgyalás második napja,
amit mindenki továbbra is izgatottan vár.
Az ügyész erős felütése lebilincselő csatát sejtet.
Molto nyitóbeszéde igencsak magasztosra sikeredett.
Határozott fellépése és megingathatatlan hite meghatározta...
...kétséget kizáróan.
Tommy Molto szenvedélyes beszéde
az esküdtekre és a nyilvánosságra is nagy hatással volt.
...Raymond Horgannel, a híres védőügyvéddel néz farkasszemet.
...vagy Tommy Molto parádés beszédének hatása
továbbra is kitart, és biztos alapot nyújt a bizonyításhoz?
Rohadj meg, te seggfej!
Doktor, elmondaná, mit látunk itt?
Az ütés okozta fejsérüléseket, amelyek az áldozat,
Ms. Polhemus halálát okozták.
Háromszor sújtottak le egy vékony, súlyos tárggyal, fejbőrsérülést...
ÁRTATLANSÁGRA ÍTÉLVE
...súlyos zúzódást, koponyatörést, agyi beékelődést okozva.
Beékelődést?
A koponyaüregi nyomás eltolta az agya egyes részeit,
kijáratot keresve.
Tehát az agya látszódik a törések hézagaiban?
Így van. A képeken nem látszik,
de az öreglyukon is átnyomódott.
Ahol a gerinc kapcsolódik a koponyaalaphoz.
- Ez volt a halál oka? - Lehetett volna,
de elvérzett, mielőtt a beékelődés megölte volna.
A halála mikor állhatott be?
A testhő, a vértócsa és a hullamerevség alapján
este tíz és éjfél között történhetett.
És az arcán lévő nyomok?
Valószínűleg elesett.
Eltalálták a feje hátsó részén,
arcra esett, betört az orra,
ezért láthatunk nyomokat a szeme alatt és az orcáján.
Ezután még kétszer megütötték, a koponyája hátsó részén.
Az arcán lévő zúzódások még a halála előtt keletkeztek.
A végzetes ütéseket ezután kapta.
Védekezésre utaló nyomot találtak?
Nem voltak egyértelmű jelek a védekezésre.
A vádlott bőrmintáját megtaláltuk
az áldozat egyik körme alatt.
Az lehet, hogy megkarmolta őt, miközben védekezett?
Lehetséges. Inkább váratlanul érhette a támadás.
Azt állította, hogy nem az ütés ölte meg,
- hanem elvérzett? - Így van.
- Szenvedett. - Befolyásolás.
- Szenvedett? - Ezt nem tudom megállapítani.
Valószínű, hogy az ütésektől elveszítette az eszméletét.
Ki tudja zárni azt, hogy magánál volt, hogy szenvedett?
Ezt nem zárhatom ki.
Doktor, találtak bármi mást Ms. Polhemus vizsgálata közben?
Találtunk. Hathetes terhes volt, amikor megölték.
Bírónő,
most bemutatnám a felek közös megállapítását a DNS-tesztről,
amely megerősíti a vádlott apaságát.
Feljegyeztük.
A vádlott teherbe ejtette az áldozatot?
Így van.
Nincs több kérdésem.
Mr. Horgan!
A védelem nem vonja kétségbe ezt a tanúvallomást, bírónő.
- Dr. Kumagai... - Vagyis már elég öreg vagyok...
inkább rákérdezek, nehogy elfelejtsem!
Egy „vékony, súlyos tárgyat” emlegetett.
Ha jól értem,
azt nem állapították meg, hogy ki lendítette meg ezt a tárgyat.
- Sőt, nem is utalnak rá. - Így van.
Orvosilag nem határozza meg
Carolyn Polhemus gyilkosát.
Csak azt tudom egyértelműen megállapítani,
hogy emberölés történt.
Aha.
És semmilyen vékony, súlyos tárgyat vagy gyilkos fegyvert nem találtak?
Nem találtunk.
Köszönöm.
Mr. Molto! Reagál erre?
Ne csináld!
- Megvan, ami kell. Haladjunk... - Doktor, a boncolás után
volt alkalma találkozni a vádlottal?
Igen, bejött az irodánkba, agresszív módon követelte a holttest megtekintését.
Gyakran előfordul, hogy egy ügyész így jelenik meg?
Megesik, de nem ez a megszokott rend.
Mr. Sabich máskor is meg akart tekinteni áldozatokat?
- Nem. - Volt olyan, hogy Mr. Sabich
- személyesen tekintett meg egy áldozatot? - Soha.
De aznap mégis odament. Hogyan viselkedett?
- Nyugtalan, ideges, talán ijedt is volt. - Ijedt?
Amit akkor nem értettem.
De most már igen?
Úgy gondolom, hogy nem a vizsgálatra volt kíváncsi,
inkább annak eredményétől tartott.
Valami nem stimmelt vele.
Nincs több kérdésem.
Doktor, van önnek pszichológiai végzettsége a viselkedéselemzéshez,
hogy megállapíthasson nyugtalanságot, félelmet, vagy azt, hogy...
- „valami nem stimmelt vele”? - Jól ismerem a vádlottat,
ez alapján tudok következtetéseket levonni a viselkedéséből,
és nem a megszokott módon viselkedett.
Tehát ön jól ismeri. Barátok?
Kollégák, nem barátok.
Nem barátok. Sőt, az ügyfelemet egyenesen seggfejnek tartja.
- Tiltakozom. - Tehát elfogult.
Helyt adok neki.
Van, hogy elszabadulnak az indulatok, és megbántam, hogy így neveztem.
Van bármilyen előítélete, mondjuk, kerületi ügyészek iránt?
Dehogyis. Ez abszurd feltételezés.
- Engem is leseggfejezett? - Tiltakozom.
Bírónő, ha előítéletesség áll fel...
Rövid póráz.
Doktor!
Volt, hogy összekaptunk.
A szakmánkban ez előfordul.
Stresszes, feszült munkát végzünk,
és néha így eresztjük ki a gőzt.
De határozottan nincs előítéletem az ügyészekkel szemben,
sértésnek veszem a vádat.
Volt, hogy Tommy Moltót is leseggfejezte?
- Tiltakozom. - Ahányszor téged!
Dr. Kumagai!
Biztos ezért nem választottak meg.
- Doktor! - Inkább mondj fel!
Ja, nem kell! Már ki is rúgtak,
- nem? De! - Dr. Kumagai!
Mennünk kell! Fejet lehajtani!
Vettem. A kocsiban van.
Megvolt, ami kellett. Megvolt, de te nem hagytad annyiban.
Ezt mondtam... Megmondtam. Álljon ki Kumagai,
ossza meg a halál idejét és okát,
meg az apasági teszt eredményét!
De te nem bírtad ki.
Most lett egy orvosszakértőnk, aki egy sértődött,
- haragtartó bunkónak rí le. - Fontos vallomás volt.
Az a Rusty Sabich, akit mindenki ismer és szeret, nem követhette el,
így minden lehetséges alkalommal meg kell mutatnunk,
hogy ő most már nem az az ember. Összességében jól jöttünk ki.
Szerintem meg rohadtul rábasztunk.
Nincs egyértelmű bizonyítékunk, úgyhogy a legkisebb,
legapróbb részleteken fog múlni.
Kumagai csak az első ilyen volt.
Rusty Sabich megőrült.
A Carolyn körme alatt talált bőr eredetileg nem volt benne a jelentésben.
A törvényszék el volt úszva.
Kumagainak több ideig tartott elvégezni azt a vizsgálatot.
A törvényszéki patológus már nagyobb falat.
Jeremy Buck.
Nincs nála jobb. Mindig hozzá fordultam. Te is, Rusty.
Alapos, szeret szemléltetni,
így szerintünk az lenne a legjobb, ha nem néznétek a fényképekre.
Tekinteteket előre, semleges arckifejezés! Rendben?
Beszélhetnénk a testbeszédről?
Mi van vele?
Hát, nem tetszett, amit ma láttunk.
Összetartóbbnak kell tűnnetek.
Az esküdtszék téged fog nézni,
és folyamatosan azt kell látniuk, hogy: „Szeretem őt. Hiszek benne.”
És ha a média megint úgy rohan meg titeket, mint ma,
akkor Rusty, te karold át Barbarát, mintegy védelmezőleg!
Barbara?
Tehát...
azt akarjuk üzenni az esküdteknek, hogy ő védelmez.
Igen, mondhatni. Abban a helyzetben.
Raymond, én...
nem értek a munkádhoz,
de szerintem ezzel lebecsülnénk az esküdtek intelligenciáját.
Az valószínűbb, hogy sokkot látnak majd az arcomon.
A férjemet brutális gyilkossággal vádolják.
A sokkon kívül mi mást érezhetnék?
A tárgyalások a történetmesélésen múlnak.
A legjobb verzió győz.
Te a mi történetünk része vagy,
a dühöd nem fog győzelemre vinni minket.
Rendkívül nehéz lesz ott lennem,
hallanom a tanúvallomásokat,
látnom a fényképeket.
Az, hogy egyáltalán ott vagyok...
jelzi az esküdtszéknek, hogy hiszek a férjem ártatlanságában.
Hihetőnek kell lennem.
De ehhez őszinteség kell.
Ezt fogom közvetíteni a tárgyalóteremben.
Az őszinte érzelmeimet mutatom meg.
Hogy elborzadok, hogy...
undorodok,
hogy iszonyodok az ilyen gonosztettől,
és vérig sért már a feltételezés is, hogy a gyerekeim apja...
felelős lehet egy ilyen gonosztettért.
Ez életem legmélyebb pontja, bassza meg!
Nem teszek úgy, mintha nem az lenne.
Sem előttetek, sem az esküdtek előtt.
A jobb kéz körmei alatt bőrsejteket találtunk,
melyek DNS-e egyezett a vádlottéval.
Továbbá az áldozat arcán, valamint az általa viselt blúzon
nyálmintákat is felfedeztünk.
A DNS szintén egyezett a vádlottéval.
Viszont érdekes módon a kötélen, amivel megkötözték, nem találtunk DNS-t.
Hogyhogy „érdekes módon”?
Alapos munkát végzett.
CHICAGO VÁROS KONTRA ROZAT SABICH
Az elkövető kimondottan ügyelt rá, hogy ne hagyjon nyomot.
Ritka egy ilyen véres és brutális helyszínen,
hogy abszolút tiszta legyen bizonyítékok szempontjából.
Ez mit sugall önnek?
Hogy nagy erőt fordítottak a takarításra.
Húszéves karrierrel a háta mögött, törvényszéki patológusként
mit gondol, hogy mi történt?
Benyomásaim alapján volt egy hirtelen, gyilkos düh...
egy felindulás...
amit egy kimondottan alapos,
módszeres, halál utáni tett követett: a megkötözés.
Nincs több kérdésem. Köszönöm.
Látott már más holttestet így összekötözve?
Volt egy emberölési ügyem néhány éve, amikor a holttestet
kísértetiesen hasonló módon kötözték meg, igen.
Ki volt a kerületi ügyész abban az emberölési ügyben?
Kettő ügyész volt, Carolyn Polhemus és Rusty Sabich.
Az akkori gyilkost Liam Reynoldsnak hívják.
- Elítélték. - Így van.
Rábizonyították az ügyészek,
- Carolyn Polhemus és Rusty Sabich. - Igen.
És miután Carolyn Polhemus és Rusty Sabich ügyészek rábizonyították,
bosszúval fenyegette őket.
- Ön tud erről? - Tudok.
Na mármost, én nem vagyok otthon a bosszúállásban, de ha
- a nőt megölik, a férfit besározzák... - Tiltakozom.
- ...az kimeríti... - Helyt adok. Jöjjenek csak ide!
Ezt megbeszéltük.
A hivatal nem vizsgálta ki Mr. Reynolds...
És? Engem sem vizsgáltak ki.
Nem kell mindenkit átvilágítaniuk.
- Nem az ellenkezőjét kell bizonyítaniuk. - Megfenyegette
- Carolynt és Rustyt. - De az üres fenyegetés...
- Az esküdteknek tudniuk kell. - ...volt.
- Miért nem engedi... - Nem használhatja fel.
...beírni a jegyzőkönyvbe?
Ha ad valami kézzelfoghatót, akkor megengedem.
De addig nem kell ez a nonszensz! Visszamehetnek.
Mr. Buck, önnek is jelezték, hogy az ügyfelem és az elhunyt
- viszonyt folytattak. - Igen.
Amikor azt mondta, bőrt találtak az áldozat körme alatt,
akkor rendes bőrdarabokra gondolt,
mint amikor megkarmolnak valakit?
Nem, nem látható bőrdarabokra. Sejtekre.
Ha megvakarom az arcomat,
akkor bőrsejtek kerülnek a körmeim alá?
Lehetséges.
Ha Rusty Sabich megcsókolta Carolyn Polhemust, és eközben
Carolyn végigsimította a nyakát vagy a hátát,
azzal nem kerülhetett az ügyfelem nyála az áldozatra,
a DNS-e pedig az áldozat körme alá? Nem lehetséges, hogy ez történt?
Elképzelhető.
Tehát a DNS, ami ön szerint a gyilkosságra mutat,
pusztán arra is utalhat, hogy a férfi megcsókolta a nőt.
Érzi a különbséget?
Ki veled!
Tisztában volt a vádlott és Ms. Polhemus viszonyával?
- Egy idő után igen. - Mikor tudta meg?
Nos, volt okom feltételezni.
Hogy pontosan mikor tudtam meg...
Be kellett adnom egy aktát Rusty irodájába.
Későre járt. Azt hittem, már hazament. De nem.
Bementem. Carolynnal csókolózott.
Igen?
- Itt van a Roberts-akta. - Oké.
- Igen. - Jól van.
- Köszi. Oké. - Tessék! Holnap találkozunk.
Elsiettem, és Carolyn utánam jött.
És nagyon kínos helyzet volt, és eljöttem.
- Ez mikor volt? - Tavaly februárban.
Előfordultak más hasonló esetek?
Nem kimondottan szexuálisak, inkább pletykát hallottam.
De persze volt, hogy észrevettem dolgokat.
Például?
Egyszer a mélygarázsban láttam őket.
Épp... Feltételezem, nem tudom... Szerintem épp veszekedtek.
- ...együtt. Nem tudom. Mi az? - Hagyjál!
Csak egy kérdést tettem fel. Légy szíves...
Elegem van, bassza meg!
Carolyn az autójában ült, Rusty az ablakát verte,
- és Carolyn elhajtott. - Bazmeg!
Volt alkalma megbeszélni az esetet Mr. Sabichcsal?
Volt.
Mit mondott neki?
Azt, hogy...
aggódom, mert, nem is tudom, kezdi elveszíteni az eszét.
- „Elveszíteni az eszét”? - Carolyn miatt.
Kicsit kezdett szétesni,
a megszállottja lett.
Nem helyeselte Mr. Sabich és Ms. Polhemus kapcsolatát?
- Nem helyeselte? - Nem.
És Carolyn Polhemust sem kedvelte, igaz?
Nem amiatt. Helytelen volt, amit csináltak.
Nem szívlelte Carolynt, így van?
Nem szívleltem.
Jelezte az aggályait a HR felé?
Nem jeleztem.
És tudomása szerint Ms. Polhemus sem tett panaszt a HR-nél
Mr. Sabichról?
Tudtommal nem.
Tudomása szerint volt, hogy másról tett panaszt a HR-nél?
Volt.
Kiről?
Tommy Moltóról.
Oké.
Van tudomása arról, hogy etikátlanul vagy visszásan viselkedtem
Ms. Polhemusszal?
Erről nincs tudomásom.
Tud-e bármit arról a panaszról,
amit a HR-en tettek?
Csak annyit tudok, hogy nem akart veled dolgozni.
Azt mondta, undorodik tőled.
Jó. Észlelte-e, hogy etikátlan viselkedést tanúsítok az áldozat irányában?
Nem igazán.
És Rusty Sabich?
Ő igen. A vádlott az áldozat megszállottja lett, elveszítette az eszét miatta.
Ez a vallomása?
Ez a vallomásom.
Köszönöm szépen.
Szia!
Nyugi!
Szinte már megsajnáltam. Tommyt.
Én is majdnem,
aztán eszembe jutott, mekkora csótány.
Nem lehet agyontaposni. Nem tűnik el.
És még jó érveket is mondott.
Félsz.
Hát, ha az esküdtek... a... bizonyítási teherhez ragaszkodnak,
akkor jól állunk, de...
ha egy bűnbak kell nekik, akkor az Rusty lesz.
Jól vagy?
Te?
A pszichológia-előadáson a traumáról és a disszociációról olvastunk.
Az agyunk képes megvédeni magát.
Úgy, hogy önkéntelenül...
elszakadunk a valóságtól.
Éreztél már ilyet?
Mire gondolsz?
Hát...
Akár az emlékeinktől is elszakadhatunk.
Ha...
Ha nem tudjuk feldolgozni, amit tettünk, vagy...
nem tudjuk összeegyeztetni a személyiségünkkel...
az disszociációt okozhat.
Az én emlékeim tiszták.
Rusty, beszélnünk kell.
Oké.
Pár hónappal ezelőtt...
úgy akkoriban, amikor kirúgtak a galériától,
eljártam egy bárba, napközben.
És...
ott volt egy pultos, akinek...
művészeti diplomája van.
Beszélgettünk, és...
jóban lettünk egymással, és...
csókolóztunk. Megcsókoltam.
De csak ennyi történt.
Csak figyelemelterelés volt. Csak...
Csak egy csók volt.
Ez hol történt?
A lakásán.
- Megnéztem az alkotásait. - A lakásán?
- Ennyi történt. - Megnézted...
mit alkot?
- Dugtatok is? - Nem.
Nem.
Miért most mondod el?
Őszinte akarok lenni veled.
Azt hittem, őszinték vagyunk egymással.
Épp az életem... forog kockán.
Őszintén...
Tudom.
Mindennap csak faggatsz.
Kíméletlenül. „Mi történt itt?” „Mi történt ott?”
„Miért nem mondtad el ezt rólatok?”
A vég nélküli kérdéseid...
Mire én azt mondom, hogy: „Én csak őszinte akarok lenni,
igyekszek elmondani mindent, amire emlékszek.
Nem tudok mindent megindokolni.”
De te csak állandóan nyüstölsz.
- Ez nem igazságos. - Folyton.
Nem az? Nem az, Barbara? Akkor mi az?
Most mi az?
Milyen érzés?
Mi van?
Milyen érzés? Milyen elbaszni valamit?
Az istenért!
- Rohadj meg, Rusty! - Hogy én rohadjak meg? Én?
- Leléptem. - A konyhában van a kulcsom?
Ne hagyjátok ott a tányért!
- Majd én. - Itt van.
- Ne feledd a földrajzházit! - Már eltettem.
- Jössz? - Nem, Lorraine-nel találkozok.
- Sietek. - Barbara?
Kyle, megvan az ebéded?
Meg.
Én szívesen elmegyek. Képviselem magunkat.
Édesem! Nem kell. Nem szükséges. Tényleg.
Sajnálom, hogy tegnap felzaklattalak.
Miért mondtad el neki?
- Nem tudom, Lorraine. - Szörnyű ötlet volt.
Tudom.
Csak mostanában...
Azt hittem...
Úgy éreztem, újra bízunk egymásban.
- És hogy... - Aha.
...közelebb kerültünk egymáshoz.
- És... - Értem.
...a cliftonos dolog olyan nyomasztó volt,
és muszáj volt... Csak...
Kicsúszott.
- Aha. - És nem reagált rá túl jól.
Nem.
Ezért nem fogsz többször egyedül menni a tárgyalásra.
Ott leszek melletted.
Visszamegyek, de nem ma.
Ma mutatják be a bizonyítékokat, amiket a számítógépeiken találtak.
Aha.
Azt nem bírnám végigülni, azt a sok szerelmi vallomást...
- Ó, istenem! - ...meg a többit.
Tudtad, hogy a gyilkosság éjszakáján 30 üzenetet küldött neki?
Uramisten!
Komolyan, az az egész ügy legszörnyűbb része.
Harmincat?
Az apa távoltartási kérelmet nyújtott be,
hogy a fia ne tanúskodhasson.
- Ez most komoly? - Megtagadom a kérelmet.
De tiszteletben tartom a szándékát.
A mai nap sok fájdalmat fog hozni ennek a fiúnak,
aki már így is eleget szenvedett.
- Kulcsfontosságú tanú. Ő... - Nem fejeztem be.
Nem szeretném őket kitenni még több fájdalomnak,
akár szükséges, akár nem.
Ebből az ügyből legfeljebb sima emberölés lesz a vád, és ezt önök is tudják.
Még a tanújuk is azt állította, hogy valószínűleg nem előre kitervelt volt.
Nem lesz minősített eset.
Még az én irányításommal sem.
Az szintén túlzás lenne, ha ön teljesen megúszná.
Így marad az erős felindulásból elkövetett emberölés.
- Kizárt. - Nem.
Önök kapnak egy ítéletet.
Ön folytathatja az életét nyolc év múlva.
- Szerintem ez fair. - Ezt nem fogadom el.
Csak a felmentést és a bocsánatkérést.
Utolsó esély, uraim.
Ki csap le az ajánlatomra?
Hát jó.
Mindketten körültekintően bánjanak a fiúval!
Jay?
Szia, édesem!
Hahó! Édesem!
Nem mész fel az ágyadba?
Futás!
Emlékszel még arra...
amikor kicsik voltak? Órákig néztük, ahogy alszanak.
Mint az angyalkák.
Miért maradsz velem?
Amiért... te is velem.
Michael, már találkoztunk, amikor is kifejeztem részvétemet.
Ezt szeretném újfent megtenni.
Édesanyád elvesztéséért. De azért is bocsánatot kérek,
hogy ma itt kell lenned.
Borzalmas dolgot kérünk tőled,
de azért kérjük, mert édesanyáddal is borzalmas dolgot tettek.
Mr. Molto!
Szeretném felidézni azt az éjszakát, amikor az édesanyádat meggyilkolták.
Elmondanád, hol voltál?
Otthon vacsoráztam.
Aztán tévéztem, vagy ilyesmi. Lehet, játszottam valamit.
Később elmentem otthonról, oda.
Az egyértelműség kedvéért: elmentél a házból,
ahol édesapáddal, Dalton Caldwell-lel együtt laksz.
És akkor elmentél „oda”. Pontosan hova?
Anyám házához.
Miért?
Anyámmal nem voltunk jóban.
Nem szívesen látott.
Nem hívott el magához. Ez összezavart engem.
Úgyhogy néha elmentem a házához, hogy nézzem.
Hogy nézd?
Hogy lássam az életét, aminek nem lehettem a része.
De azt hiszem, ezt már mind elmondtam.
Sokszor jártál anyukád házánál?
Néha. Nem tudom. Úgy havonta egyszer-kétszer.
És mit csináltál, amikor ott voltál?
Főleg a házat bámultam messziről, a sötétből,
hogy ő ne vegyen észre.
Volt, hogy emberek mentek be hozzá. Főleg ő.
Jegyezzék fel, hogy a tanú a vádlottra, Rusty Sabichra mutatott!
Tudtam, mit csinálnak.
- Tiltakozom. - Helyt adok.
Csak a kérdésre válaszolj, Michael!
És ha úgy érzed, hogy kell egy kis szünet,
akkor szólj, rendben?
- Jó. - Folytathatjuk.
Jó.
Ezek a te videóid?
Igen.
Június 16-áról.
Felolvasnád az időpontot a képernyő felső részéről?
Igen. „21.49.”
Tehát ezt a videót készítetted 21.49-kor,
- édesanyád halálának estéjén? - Igen.
Édesanyád halálát követően üzenetet küldtél a vádlottnak?
Igen.
Mit írtál neki?
Azt írtam: „Ott voltál. Láttalak.”
Hol láttad?
A háznál, amikor a videót lőttem.
Kérted tőle, hogy találkozzatok?
- Igen. - Miért kérted ezt?
Hát, bele akartam nézni anyám gyilkosának a szemébe.
- Tiltakozom. - Helyt adok.
Miután találkozót kértél a vádlottól, találkoztál is vele?
- Igen. - Miről beszéltetek?
Megkérdezte, miért akartam találkozni vele,
mondtam, hogy bele akartam nézni anyám gyilkosának a szemébe.
Tiltakozom, bírónő.
Helyt adok. A tanú a saját véleményét osztja meg.
Meg is vádoltad a gyilkossággal?
- Igen. - Hogyan reagált erre?
Tagadta.
De láttam, hogy hazudik.
- Tiltakozom. - Helyt adok.
Michael, megoszthatod velünk a benyomásaidat,
de kérlek, ne tényekként közöld őket, rendben?
Jó.
Beszélgettél valaha édesanyáddal a vádlottról?
Mint mondtam, nem voltunk jóban.
Nem sokat beszélt a magánéletéről.
De úgy két héttel a halála előtt
azt mondta, hogy gondja támadt egy pasassal a munkahelyén.
Az volt a benyomásom,
hogy ez ugyanaz a személy, akivel viszonya is van.
Mondott bármi mást?
Azt, hogy kezd félni tőle.
Tudod, ki lehetett az?
- Tiltakozom. Spekuláció. - Helyt adok.
Az volt a benyomásom, hogy ugyanaz az ember,
- akit a gyilkosának tartok. - Tiltakozom.
Ugyanaz, akiről képeket készítettem a gyilkosság estéjén.
- Tiltakozom. - Helyt adok.
Csak a kérdésre válaszolj, Michael! Ne fűzz hozzá mást!
Köszönöm, Michael. Nincs több kérdésem.
Michael!
Neked sok benyomásod van, ugye?
Például az, hogy az édesanyád félt.
Meg az, hogy a szeretője volt az,
akitől félt.
Benyomás... Érdekes kifejezés.
Gondoljunk csak bele!
Mit jelent ez a szó? Hogy...
igazából egy láthatatlan dologban hiszünk,
igaz?
Ügyvéd úr?
Mr. Horgan, van még kérdése?
Ray?
- Ray? Ray, Ray? - A neje vagyok.
- Nincs pulzusa. - Újra!
Kész?
- Három, kettő, egy, tiszta! - Nyugalom! Nyugalom!
SCOTT TUROW REGÉNYE ALAPJÁN
A feliratot fordította: Alimuradov Dóra