האם שיטת הפעולה של מר סביץ'...
היום השני במשפט מתחיל
ואולם המשפט תוסס בציפייה.
הפתיחה החזקה של התביעה הכינה את הבמה
לקרב משפטי מלהיב.
נאום הפתיחה של מולטו היה פשוט מרתק.
עם נוכחות חזקה ונחישות מוחלטת, הוא הכין את הבמה...
מעבר לכל ספק סביר.
טומי מולטו סיפק נאום פתיחה מלא רגש
שנגע בלב המושבעים והציבור.
הוא ייאבק בסנגור הנודע ריימונד הורגן.
האם נאום הפתיחה שובה הלב של טומי מולטו
ימשיך להדהד ויבטיח את מה שנראה
כבסיס איתן להצגת הטיעונים של התביעה?
חתיכת פאקינג זבל!
דוקטור, האם אתה יכול לתאר את מה שאנחנו רואים כאן?
הפגיעה מחפץ קהה שגרמה למות הקורבן
קרולין פולימוס.
היא נחבטה שלוש פעמים בחפץ כבד ודק וזה גרם לחתכים בקרקפת...
לזעזועי מוח חמורים, לשברים בגולגולת ולביקוע המוח.
ביקוע?
לחץ תוך גולגולתי גרם לתזוזות של חלקים במוח שלה
בניסיון לצאת מהגולגולת.
אז זה המוח שלה שמחלחל דרך השברים?
נכון. בתמונות לא רואים
שהוא נדחק גם דרך נקב העורף הגדול.
זה המקום שבו עמוד השדרה נכנס לבסיס הגולגולת.
- וזו הייתה סיבת המוות? - זו הייתה יכולה להיות,
אבל היא דיממה למוות לפני שהביקוע הספיק להרוג אותה.
מה שעת המוות המשוערת?
טמפרטורת הגוף ושלבי קיפאון הגופה והליבור מורטיס
מראים שהשעה הייתה בין 22:00 לחצות.
והסימנים על הפנים שלה?
מצביעים על נפילה.
היא הוכתה פעם אחת בעורף,
נפלה על הפנים, שברה את האף
ועל כן יש סימנים על העיניים ועל הלחיים.
לאחר מכן היא הוכתה עוד פעמיים בחלק האחורי של הגולגולת.
החבלה בפנים שלה אירעה כשהיא עוד הייתה בחיים.
המכות שהרגו אותה היו לאחר מכן.
יש ראיות לכך שהיא ניסתה להגן על עצמה?
אין פצעי מגננה נראים לעין.
שאריות של העור של הנאשם נמצאו
מתחת לאחת הציפורניים של הקורבן.
האם ייתכן שהיא שרטה אותו כשניסתה להגן על עצמה?
זה ייתכן, אבל סביר יותר להניח שהיא לא צפתה את זה.
ואמרת שלא המכה הרגה אותה,
- היא שכבה שם ודיממה למוות. - כן, אדוני.
- היא סבלה. - הנחיה.
- האם היא סבלה? - אני לא יכול לקבוע.
סביר להניח שהיא הייתה מחוסרת הכרה מהחבטות בגולגולת.
האם אתה יכול לשלול את העובדה שהיא הייתה בהכרה וסבלה?
אני לא יכול לשלול את זה, לא.
דוקטור, האם יש לך ממצאים נוספים הקשורים למיס פולימוס?
כן. היא הייתה בשבוע השישי להיריון בעת מותה.
כבודו, בעת זו,
בהתאם להסכמה משותפת, אני רוצה להגיש בדיקת דנ"א
שמאשרת שהנאשם הוא האב.
נרשם בפרוטוקול.
אז הנאשם עיבר את הקורבן?
אכן.
זה הכול.
מר הורגן.
הסנגוריה לא תחקור את העד, כבודה.
- ד"ר קומגאי... - בעצם, אני זקן ואני...
אני רוצה לוודא שלא פספסתי שום דבר.
אמרת "חפץ דק וכבד".
למיטב הבנתי
לא גילית מי חבט בחפץ הדק והכבד הזה.
- למעשה, זה אף לא נטען. - נכון.
לא קבעת שם קביעה רפואית
שקשורה לזהות הרוצח של קרולין פולימוס.
אני רק יכול לקבוע בוודאות מוחלטת
שזה היה רצח.
א-הא.
ולא נמצא שום חפץ דק וכבד או כלי רצח אחר כלשהו?
נכון.
תודה.
מר מולטו, חקירה חוזרת?
לא.
- השגנו מה שהיינו צריכים. תתק... - דוקטור, אחרי שסיימת את הנתיחה,
האם פגשת את הנאשם?
כן, הוא בא למשרד שלנו ודרש בתקיפות לראות את הגופה.
האם נהוג שתובע מחוזי צץ כך?
זה קורה לפעמים, אבל זה בהחלט לא שגרתי.
האם מר סביץ' נוהג לבוא כדי לצפות בקורבנות?
- לא. - האם מר סביץ' בא אי פעם בעצמו
- כדי לראות קורבן רצח? - מעולם לא.
אבל הוא בא באותו היום. איך הוא התנהג?
- הוא היה עצבני, לא יציב, אפילו מפוחד. - מפוחד?
לא הבנתי זאת אז.
אבל עכשיו כן?
לתחושתי, הוא לא רצה רק לדעת את הממצאים שלי,
נראה היה שהוא חושש מהם.
משהו בו נראה מוזר.
זה כל מה שיש לי להגיד.
דוקטור, האם יש לך בסיס פסיכולוגי לקביעת ניתוח התנהגותי
בכל הנוגע ללחץ, פחד או...
"מוזרות"?
יש לי היכרות עם הנאשם
והיא מאפשרת לי לפתח דעות שמבוססות על ההתנהגות שלו
והוא התנהג באופן שונה מהרגיל.
יש לך היכרות איתו. אתם חברים?
עמיתים, לא חברים.
לא חברים. למעשה, אתה רואה במרשי מניאק.
- התנגדות. - כדי להוכיח עמדה משוחדת.
אאפשר זאת.
המצב מתחמם לפעמים ואני מתחרט על כך שקראתי לו כך.
אין לך דעה משוחדת נגד תובעים מחוזיים?
ברור שלא. זה מגוחך.
- קראת לי מניאק אי פעם? - התנגדות.
כבודה, אם יש דעה משוחדת...
רצועה קצרה.
דוקטור.
גם אתה ואני התווכחנו כמה פעמים.
זה קורה בתחום שלנו.
התהליך הוא וכחני ומלא לחץ
וקורה שאנחנו משחררים לחץ בעזרת מריבות.
אבל אין לי שום דעה משוחדת נגד תובעים
והדברים האלה פוגעים בי ביותר.
קראת לטומי מולטו מניאק אי פעם?
- התנגדות. - לא יותר פעמים משאתה עשית זאת.
ד"ר קומגאי.
אולי זו הסיבה שהפסדת בבחירות.
- דוקטור. - אל תתפטר מהמשרה שלך.
לא, נכון. פוטרת,
- נכון? כן. - ד"ר קומגאי.
אנחנו זזים. תורידו ראשים.
קיבלתי. הוא במכונית.
היה לנו מה שהיינו צריכים. היה לנו את זה, אבל לא יכולת לעזוב את זה.
זה מה שאמרתי לך. רק תושיב שם את קומגאי
ותגרום לו להגיד את שעת המוות וסיבת המוות
ואת זהות האב של התינוק.
אבל לא יכולת לעזוב את זה
ועכשיו יש לנו פתולוג שנתפס
- כשומר טינה ומשוחד. - זו הייתה עדות חשובה.
ראסטי סביץ' שכולם מכירים ואוהבים לא היה עושה דבר כזה,
אנחנו חייבים להראות בכל הזדמנות אפשרית
שבשלב מסוים הוא הפסיק להיות ראסטי סביץ' הזה.
הרווחנו יותר משהפסדנו.
ואני טוען שהפסדנו יותר משפאקינג הרווחנו.
זה תיק נסיבתי, הוא ייבנה על הרבה פיסות קטנות,
חלקיקים קטנטנים.
קומגאי הוא רק הפיסה הראשונה.
לראסטי סביץ' השתחרר בורג. הוא השתנה.
העור מתחת לציפורניים של קרולין לא היה בדיווח הראשוני.
מחלקת מז"פ עמוסה בעבודה.
לקומגאי פשוט לקח קצת יותר זמן לסיים את החלק הזה בבדיקה.
פתולוג המז"פ אמור להיות קשה הרבה יותר.
ג'רמי באק.
הוא הטוב ביותר. הוא זה שנהגתי לפנות אליו. גם אתה, ראסטי.
הוא מדויק וגרפי,
אז אנחנו חושבים שעדיף ששניכם לא תביטו בתמונות.
פשוט תביטו קדימה במבט ניטרלי ורדום, בסדר?
אפשר לדבר על שפת גוף לרגע?
מה איתה?
טוב, לא אהבנו את מה שראינו היום.
אתם צריכים להיראות יחד.
המושבעים ילמדו ממך הרבה,
הם צריכים לראות "אני אוהבת אותו. אני מאמינה בו" בכל רגע נתון.
ואם התקשורת תתנפל שוב כמו היום,
ראסטי, אולי תוכל לחבק את ברברה ולגונן עליה.
ברברה?
אז...
אנחנו רוצים שהמושבעים יאמינו שהוא מגן עליי.
כן, במובן מסוים. במצב כזה.
ריימונד, אני...
לא יכולה לטעון שאני מבינה בתפקיד שלך,
אבל אני חושבת שהעלבת התבונה של המושבעים
היא לא הדרך הטובה ביותר.
הדבר שסביר להניח שהם יראו בהבעות הפנים שלי הוא הלם.
בעלי עומד למשפט על רצח מזעזע.
איך אוכל להיות משהו אחר מפאקינג בהלם?
משפטים רבים נקבעים על סמך האופן שבו הסיפור מסופר.
הגרסה הטובה יותר מנצחת.
ואת חלק מהסיפור שלנו כאן
והזעם שלך לא יתרום לניצחון.
קשה לי מאוד להיות בחדר ההוא,
להיאלץ להיות עדה לכל הדברים שייאמרו,
לכל התמונות שיוצגו.
עצם העובדה שאני שם...
אומר למושבעים שאני מאמינה שבעלי חף מפשע.
אני צריכה להיות אמינה.
אבל כדי שאהיה אמינה, אני צריכה לנהוג באופן אמיתי.
וכך איראה בחדר ההוא.
אראה להם את האמת שלי.
שאני מזועזעת, שאני...
נגעלת,
שהסטייה הזו דוחה אותי,
שאני נעלבת מעצם הרמיזה שאבי הילדים שלי יכול להיות...
אחראי לסטייה כזו.
זה הרגע האפל ביותר בפאקינג חיים שלי.
לא אעמיד פנים שלא.
לא למענכם ולא למען המושבעים.
מצאנו תאי עור מתחת לציפורניים של יד ימין שלה,
הדנ"א תואם לנאשם.
מצאנו גם שאריות רוק על פני הקורבן
ועל צווארון החולצה שהיא לבשה.
הדנ"א תואם לנאשם.
למרבה הפלא לא מצאנו כל דנ"א על החבל שבו נקשרה הגופה.
למה אתה אומר "למרבה הפלא"?
זה היה קפדני.
שיקגו נגד רוזאט סביץ' -
העבריין נזהר לא להותיר ראיות.
נדיר למצוא זירה מגואלת בדם ומבולגנת כל כך,
אך סטרילית כל כך בכל הקשור לראיות.
מה אתה למד מכך?
שנעשו מאמצים רבים לנקות, לטייח.
על סמך 20 שנות עבודתך כפתולוג מז"פ,
מה לדעתך קרה?
לדעתי היה מעשה פתאומי של זעם רצחני...
לא מתוכנן...
ובעקבותיו מעשה קפדני
ושיטתי ביותר של קשירת הגופה.
אין לי שאלות נוספות. תודה.
ראית פעם גופה קשורה כך?
היה מעשה רצח לפני כמה שנים שבו הגופה נקשרה
באופן דומה ביותר, כן.
ומי היה התובע המחוזי שתבע במעשה הרצח ההוא?
היו שניים, קרולין פולימוס וראסטי סביץ'.
והרוצח בתיק ההוא, שמו ליאם ריינולדס.
- הוא הורשע. - נכון.
הורשע על ידי התובעים
- קרולין פולימוס וראסטי סביץ'. - נכון.
ואחרי שהורשע על ידי קרולין פולימוס וראסטי סביץ'
הוא איים לנקום בהם.
- האם זה ידוע לך? - כן.
שמע, אני לא מומחה במדע הנקמה, אבל אני חושד
- שרצח אחת מהם והפללה של אחר... - התנגדות.
- היא... - מתקבלת. בואו לכאן מיד.
דיברנו על זה.
המשרד הזה לא ממש חקר את מר ריינולדס...
הוא גם לא ממש חקר אותי, למיטב ידיעתי.
לא מוטלת עליהם חובה לחקור את כולם.
- הם לא אמורים להוכיח על דרך השלילה. - הוא איים לעיני כול
- על קרולין ועל ראסטי סביץ. - כן, הוא איים...
- לדעתי חשוב שהמושבעים ידעו על כך. - איום ריק.
- למה אסור לי... - אתה לא תחזור על כך.
להכניס זאת לפרוטוקול?
תן לי משהו מוחשי ואתן לך לחקור את זה.
אם לא, בלי שטויות. עכשיו תחזרו למקום.
מר באק, ידעת שבין מרשי למנוחה
- היה קשר רומנטי ואינטימי. - כן.
וכשאתה אומר שנמצא עור מתחת לציפורניים שלה,
אתה מתכוון לעור אמיתי, כלומר, פיסות עור,
כאילו שהוא נשרט?
לא, לא פיסות נראות לעין של עור. תאים.
אם אגרד את פניי כך,
האם יימצאו תאי עור מתחת לציפורניים שלי?
זה ייתכן.
אז אם ראסטי סביץ' נישק את קרולין פולימוס, ובזמן שהתנשקו,
קרולין העבירה את האצבעות לאורך צווארו או על גבו,
האם זה לא יכול להסביר את שאריות הרוק שנמצאו עליה
ואת הדנ"א שנמצא מתחת לציפורניים שלה? האם זה לא ייתכן?
מן הסתם.
אז הדנ"א שלטענתך מראה שהוא רצח אותה,
יכול באותה המידה להראות ולרמוז שהוא נישק אותה.
אתה מבין את ההבדל?
אתם עפים מכאן.
האם היית מודעת לכך שהנאשם ומיס פולימוס ניהלו רומן?
- גיליתי זאת, כן. - איך גילית זאת?
טוב, היו לי סיבות שונות לחשד.
ובאשר לשאלה מתי ידעתי בוודאות...
הייתי צריכה להשאיר תיקייה במשרד של ראסטי,
היה מאוחר, חשבתי שהוא לא שם. הוא היה שם.
נכנסתי, הוא התנשק עם קרולין.
כן?
- יש לי כאן את תיק רוברטס. - כן.
- כן, כן. - כן.
- תודה. כן. - בבקשה. נתראה מחר.
ברחתי משם והיא באה בעקבותיי
וזה היה מביך מאוד ואז עזבתי.
- מתי זה קרה? - בפברואר האחרון.
האם היית עדה לתקריות נוספות?
לא תקריות מיניות ברורות. רק רכילות במשרד.
אבל... כלומר, היו דברים מתחת לפני השטח.
מה למשל?
פעם בחניון התת-קרקעי, ראיתי אותם.
הם... אני חושבת, אני לא יודעת, אני חושבת שהם התווכחו.
- יחד. אני לא יודע. מה? - אל תתקרב.
אבל אני רק שואל אותך שאלה. אז את יכולה...
זהו זה. למען השם.
היא הייתה במכונית שלה, הוא דפק על החלון
והיא נסעה משם במהרה.
פאק.
האם יצא לך לדבר על זה עם מר סביץ'?
כן.
מה אמרת?
אמרתי לו...
שאני חוששת שהוא... אני לא יודעת, מאבד את עצמו.
- מאבד את עצמו? - לה.
הוא נעשה קצת ללא ממוקד,
כפייתי.
הקשר בין מר סביץ' למיס פולימוס לא מצא חן בעינייך?
- הוא לא מצא חן בעינייך. - נכון.
וגם קרולין פולימוס לא ממש מצאה חן בעינייך, מה?
זה לא קשור לזה. זה היה לא מקצועי.
לא חיבבת את קרולין, מה?
לא, לא חיבבתי אותה.
האם דיווחת על החששות שלך על חוסר מקצועיות למחלקת משאבי אנוש?
לא עשיתי זאת, לא.
ולמיטב ידיעתך, מיס פולימוס לא התלוננה מעולם למשאבי אנוש
על מר סביץ'?
נכון.
למיטב ידיעתך, האם היא התלוננה למשאבי אנוש על מישהו אי פעם?
כן.
מי?
טומי מולטו.
כן.
האם ידוע לך שהתנהגתי באופן לא מקצועי
או לא מכבד כלפי מיס פולימוס?
אין לי כל ידע ממשי כזה, לא.
האם יש לך ידע כלשהו לגבי התלונה
שהוגשה למשאבי אנוש?
אני יודעת רק שהיא לא רצתה לעבוד איתך במשפטים.
היא אמרה שאתה מביא לה את האיכס.
בסדר. האם היית עדה ליחס לא מקצועי שלי כלפי הקורבן?
לא באמת.
ומה עם ראסטי סביץ'?
כן. הנאשם נראה כפייתי ומאבד את עצמו לה.
זו העדות שלך?
זו העדות שלי.
תודה רבה.
היי.
זה בסדר.
אני כמעט מרחמת עליו, על טומי.
גם אני כמעט ריחמתי עליו...
אבל אז נזכרתי שהוא פאקינג מקק.
אי אפשר למחוץ אותו. הוא תמיד חוזר.
והוא הבהיר את הטיעונים שלו.
אתה מודאג.
אם המושבעים... יהיו נאמנים לנטל ההוכחה,
אני מרוצה מהמצב שלנו, אבל...
אם הם צריכים מישהו להאשים, זה יהיה ראסטי.
את בסדר?
אתה בסדר?
בקורס הפסיכולוגיה שלי
קראנו על טראומה ועל דיסוציאציה.
האופן שבו המוח מגן על אנשים מעצמם
כמו מקרה לא רצוני...
של ניתוק מהמציאות.
אתה מרגיש את זה לפעמים?
מה זאת אומרת?
פשוט...
אנשים יכולים להתנתק מהזיכרונות שלהם.
אם...
אם הם עושים משהו שאינו מתאים בעיניהם...
למה שהם רואים בעצמם...
זה עלול לגרום דיסוציאציה.
הזיכרון שלי בסדר גמור.
ראסטי, אני צריכה לדבר איתך.
בסדר.
אז לפני כמה חודשים...
בערך בתקופה שפוטרתי מהגלריה,
התחלתי ללכת לבר בשעות היום.
ו...
בבר היה ברמן והוא...
היה לו דוקטורט באמנות.
אז התחלנו לדבר ו...
היה בינינו חיבור ו...
התנשקנו. נישקתי אותו.
אבל לא קרה יותר מזה.
זו הייתה רק הסחת דעת. זו הייתה...
זו הייתה רק נשיקה.
איפה זה קרה?
בדירה שלו.
- רציתי לראות את האמנות שלו. - בדירה שלו?
- זה הכול. - רצית לראות...
- את יצירות האמנות שלו? - תפסיק, ראסטי.
- הזדיינת איתו? - לא.
לא.
למה את מספרת לי את זה עכשיו?
אני רוצה להיות כנה כלפיך.
חשבתי שאנחנו כנים זה עם זה.
אני עומד למשפט... על החיים שלי.
כנות?
אני יודעת.
את מגיעה כל יום וטוחנת אותי.
את טוחנת אותי.
"מה קרה כאן? מה קרה שם?
למה לא סיפרת לי את זה עליכם?"
שאלה אחר שאלה.
וכשאני אומר לך, "אני רק מנסה להיות כן,
אני רק מנסה לספר לך מה קרה למיטב זיכרוני.
אני לא יכול להסביר לך את הסיבות כל הזמן..."
את פשוט טוחנת אותי שוב ושוב.
- זה לא הוגן. - ושוב.
זה לא הוגן? זה לא הוגן, ברברה? מה הוגן?
מה הוגן עכשיו?
איך התחושה?
מה?
איך התחושה? לעשות פאקינג טעות?
למען השם.
- לך תזדיין, ראסטי. - שאני אלך להזדיין? שאני אלך להזדיין?
- אני יוצא. - המפתחות שלי במטבח?
אתם יכולים לנקות את הקערות שלכם, בבקשה?
- בסדר. - הם כאן.
- אל תשכח את השיעורים בגיאומטריה. - הם בתיק שלי.
- את באה? - לא, אני נפגשת עם לוריין.
- אני מאחרת. - ברברה?
קייל, לקחת את ארוחת הצהריים שלך?
כן.
אני יכולה לבוא. אני טובה כממלאת מקום.
מותק, לא, זה בסדר. אני בסדר. באמת, זה בסדר.
סליחה אם הרגזתי אותך אתמול.
למה סיפרת לו?
- אני לא יודעת, לוריין. - זה היה רעיון גרוע.
אני יודעת.
העניין הוא שבתקופה האחרונה אנחנו...
חשבתי...
חשבתי שאנחנו מתחברים מחדש.
- הרגשתי... - א-הא.
קרובה ובטוחה.
- ו... - בסדר.
כל עניין קליפטון גרם לי להרגיש מדוכאת
והייתי זקוקה... פשוט...
לפלוט את זה.
כן.
וזה לא היה מוצלח?
לא.
וזו הסיבה שלא תלכי לבית המשפט לבד שוב.
אני אהיה לצדך.
אחזור, אבל לא היום.
היום יציגו את כל הדברים שהוציאו מהמחשב שלו ומשלה.
כן.
אני לא חושבת שאוכל לשבת שם ולשמוע את הכרזות האהבה שלו...
- אלוהים. - וכולי וכולי.
את יודעת שבלילה שבו היא מתה הוא שלח לה 30 הודעות?
אלוהים אדירים.
האמת היא שבעיניי זה הדבר המרשיע ביותר בתיק כולו.
שלושים הודעות?
והאב הגיש בקשה לצו מגן
כדי למנוע מהבן שלו מלהעיד.
- את מתלוצצת. - אדחה את הבקשה.
אבל אני ערה לטענות שלו.
היום הזה עלול לזרוע תוהו ובוהו רגשי קשה
לילד שגם כך עבר יותר מדי.
- הוא עד משמעותי, אז... - תן לי לסיים.
אני רוצה לחסוך למשפחה הזו כאב מיותר נוסף,
בין שהוא מיותר ובין שלא.
עכשיו, התיק הזה הוא רצח מדרגה שנייה במקרה הטוב ואתם יודעים את זה.
אפילו העד שלכם העיד שסביר להניח שזה היה הרג לא מתוכנן.
אין סיכוי שתרשיעו אותו ברצח מדרגה ראשונה
וההנחיה שלי לא תעזור לכם לטפס על הגבעה הזו.
גם יציאה לחופשי שלך נראית לי קלושה כרגע.
הריגה נראית לי פשרה טובה.
- אין מצב. - לא.
אתה תשיג הרשעה.
אתה תזכה להמשיך את חייך בעוד שמונה שנים.
- זו עסקה טובה. - לא אשלים עם שום הרשעה.
ביטול המשפט והתנצלות הם התוצאות היחידות שאקבל.
זה המחלף האחרון שאפשר לצאת בו, בחורים.
מישהו רוצה למצמץ?
בסדר.
שניכם תהיו זהירים עם הנער.
ג'יי?
היי, מותק.
היי. היי, מותק.
רוצה לעלות למיטה?
עלי למיטה.
זוכרת כשהם...
הם היו קטנים וישנו ונהגנו להתבונן בהם במשך שעות.
מצב מלאך.
למה את נשארת?
מאותה סיבה... שאתה נשאר.
מייקל, אתה ואני נפגשנו בעבר, כשבאתי לנחם אותך.
אני רוצה לנחם אותך שוב.
גם על אובדן אימא שלך, אבל גם על הטראומה
שבשהות בבית המשפט היום.
אנחנו מבקשים ממך לעשות דבר איום ונורא,
אבל זה מכיוון שקרה דבר איום ונורא לאימא שלך.
מר מולטו.
אני רוצה להפנות את תשומת לבך ללילה שבו אימא שלך נרצחה.
אתה יכול לספר לי איפה היית?
אכלתי ארוחת ערב בבית.
צפיתי בטלוויזיה או משהו. אולי שיחקתי במשחקי מחשב.
עזבתי את הבית מאוחר יותר והלכתי לשם.
אז רק שיהיה ברור, הלכת מהבית
שבו אתה גר עם אבא שלך, דלטון קולדוול,
ואמרת שהלכת לשם. איפה זה "שם"?
לבית של אימא שלי.
לאיזו מטרה?
אימא שלי ואני לא הסתדרנו.
היא לא רצתה שאהיה בסביבה.
לא הייתי מוזמן לשם. זה בלבל אותי.
והיו מקרים שפשוט הלכתי לבית כדי לצפות.
לצפות?
לראות את החיים שהיא העדיפה שלא אהיה חלק מהם.
אני חושב שהסברתי לכם את כל זה בעבר.
הרבית ללכת לבית של אימא שלך?
הלכתי מדי פעם. אני לא יודע. פעם או פעמיים בחודש.
מה נהגת לעשות כשהיית שם?
לרוב נהגתי לבהות בבית מרחוק, בחושך,
כדי שהיא לא תראה אותי.
היו מקרים שראיתי אנשים נכנסים לשם. הוא בעיקר.
נא לרשום שהעד הצביע על הנאשם, ראסטי סביץ'.
ידעתי מה הם עושים.
- התנגדות. - מתקבלת.
רק ענה על השאלות ששואלים אותך, מייקל.
ואם אתה מרגיש שאתה זקוק להפסקה,
תגיד לי, בסדר?
- כן. - בואו נמשיך.
בסדר.
אז אתה צילמת את הסרטונים האלה?
כן.
שישה עשר ביוני.
אתה יכול לקרוא את חותמת הזמן שבראש הסרטון?
כן. 21:49.
ושוב, האם זה הסרטון שצילמת ב-21:49
- בלילה שבו אימא שלך נרצחה? - כן.
אחרי מות אמך, האם שלחת לנאשם הודעה?
כן.
מה היה כתוב בהודעה?
היה כתוב בה, "היית שם. ראיתי אותך".
מה ראית אותו?
בבית, כשצילמתי את הסרטון.
ביקשת להיפגש עם הנאשם?
- כן. - למה ביקשת להיפגש איתו?
כי רציתי להביט בעיני האיש שרצח את אימא שלי.
- התנגדות. - מתקבלת.
אז אחרי שביקשת פגישה, האם הנאשם ואתה נפגשתם?
- כן. - על מה דיברתם?
הוא שאל אותי למה רציתי להיפגש איתו
ואמרתי לו שרציתי להביט בעיניו של האיש שרצח את אמי.
התנגדות, כבודה.
מתקבלת. העד מביע רק את דעתו.
האם האשמת את הנאשם ברצח אימא שלך?
- כן. - איך הוא הגיב?
הוא הכחיש.
אבל ראיתי שהוא משקר.
- התנגדות. - מתקבלת.
מייקל, מותר לך לציין את הרשמים שלך,
אבל אני מבקשת שלא תציג אותם כעובדות, בסדר?
כן.
האם ניהלת אי פעם שיחה עם אימא שלך על הנאשם?
כפי שאמרתי, לא היינו קרובים במיוחד.
היא לא חלקה איתי הרבה,
אבל כשבועיים לפני מותה
היא אמרה שיש לה בעיות עם גבר מהעבודה.
התרשמתי
שמדובר באותו האדם שיש לה קשר רומנטי איתו.
היא אמרה עוד משהו?
שהיא מתחילה לפחד ממנו.
האם יש לך מושג מי זה עלול להיות?
- התנגדות. השערתי. - אאפשר זאת.
התרשמתי שמדובר באותו האדם
- שלהתרשמותי רצח אותה. - התנגדות.
אותו האדם שצילמתי בלילה שבו היא נרצחה.
- התנגדות. - מתקבלת.
רק השאלות שנשאלת, מייקל. אל תנדב מידע, בבקשה.
תודה, מייקל. אין לי שאלות נוספות.
מייקל.
יש לך רשמים רבים, מה?
התרשמת שאימא שלך פחדה,
התרשמת שהגבר שאיתו היא שכבה
הוא הגבר שממנו היא פחדה.
רושם. זו מילה מעניינת, רושם.
בוא נדבר עליה לרגע.
מה משמעות המילה הזו? היא אומרת...
האמונה בדבר שאינו נראה,
נכון?
הפרקליט?
מר הורגן, האם יש לך שאלה?
ריי?
- ריי, ריי? - אני אשתו.
- עדיין אין דופק. - שוב.
מוכן?
- שלוש, שתיים, אחת, התרחקו. - זה בסדר.
מבוסס על רומן מאת סקוט טורו -
תרגום: אסף ראביד