Var det mr. Sabichs mønster...
Da dag to af retssagen går i gang, summer salen af spænding.
Anklagemyndigheden har slået tonen an for et fængslende juridisk slagsmål.
Moltos indledende procedure var ganske enkelt gribende.
Han var nærværende og overbevisende og slog tonen an...
...over enhver rimelig tvivl.
Tommy Molto leverede en lidenskabelig indledende procedure,
som gjorde indtryk på både nævninge og tilhørere.
...i dysten med den berømte forsvarsadvokat Raymond Horgan.
...eller vil Moltos indledende procedure
fortsat gøre indtryk og sikre
et solidt grundlag for anklagemyndigheden sag?
Din forpulede narrøv!
Doktor, kan De beskrive, hvad vi ser her?
Skader efter stump vold, der medførte døden for Carolyn Polhemus.
Hun blev slået tre gange med en tynd, tung genstand, der gav flænger i hovedbunden,
alvorlige kvæstelser, kraniebrud, kompression af hjernen.
Kompression?
Trykket på kraniet fik dele af hjernen til at forskyde sig for at komme ud.
Så hendes hjerne sivede ud gennem revnerne?
Korrekt. Billederne viser ikke, den også blev presset ud gennem foramen magnum,
hvor rygsøjlen går ind i bunden af kraniet.
- Var det dødsårsagen? - Det ville det have været,
men hun forblødte, før kompressionen dræbte hende.
Hvornår døde hun?
Kropstemperatur og rigor mortis viser mellem kl. 22 og midnat.
Og mærkerne i ansigtet?
De er fra et fald. Hun blev slået én gang i baghovedet,
faldt forover og brækkede næsen,
hvilket gav mærkerne under øjnene og på kinderne.
Derefter blev hun slået to gange til i baghovedet.
Skaderne i ansigtet pådrog hun sig, da hun stadig var i live.
Derefter kom de dødbringende slag.
- Er der tegn på, at hun værgede for sig? - Ingen afværgelæsioner kunne påvises.
Der blev fundet spor af tiltaltes hud under en af offerets fingernegle.
Kan hun have kradset ham i et forsøg på at værge for sig?
Det er muligt. Mere taler for, at hun ikke nåede at reagere.
De sagde, at slaget ikke dræbte hende.
- Hun lå og forblødte? - Ja.
- Hun led. - Leder vidnet.
- Led hun? - Det kan jeg ikke konkludere.
Hun var sandsynligvis bevidstløs efter slagene mod kraniet.
Kan De udelukke, at hun var ved bevidsthed, og at hun led?
Det kan jeg ikke udelukke, nej.
Viste Deres undersøgelse andre ting om ms. Polhemus?
Ja, hun var gravid i sjette uge, da hun blev dræbt.
Høje ret, her vil jeg påpege parternes enighed om dna-analysen,
der bekræfter tiltaltes faderskab.
Det er noteret.
- Så tiltalte gjorde offeret gravid? - Ja.
Det var alt.
Mr. Horgan.
Forsvaret har ingen spørgsmål til vidnet, høje ret.
- Dr. Kumagai... - Faktisk så... Jeg er gammel.
Jeg må hellere sikre mig, at jeg ikke gik glip af noget.
De sagde: "En tynd, tung genstand." Som jeg forstår det,
har De ikke kunnet påvise, hvem der svingede denne tynde, tunge genstand.
- Der er ingen indikationer. - Korrekt.
Som læge fastslår De ikke noget om, hvem der dræbte Carolyn Polhemus.
Jeg kan kun med sikkerhed konstatere, at det var drab.
Ingen tynd, tung genstand eller drabsvåben af nogen slags er blevet fundet?
Korrekt.
Tak.
- Mr. Molto. Vil De genafhøre? - Lad være.
- Vi fik det, vi skulle bruge... - Doktor, da De havde udført obduktionen,
mødte De så tiltalte?
Ja, han kom ind på vores kontor og krævede på aggressiv vis at se liget.
Er det almindeligt, at en anklager dukker op på den måde?
Det er sket før, men det er ikke hverdag.
Plejede mr. Sabich at dukke op for at se ofre?
- Nej. - Var mr. Sabich nogensinde kommet
- for personligt at se et drabsoffer? - Aldrig.
Men det gjorde han her. Hvordan virkede han?
- Han var ophidset, ustabil, bange. - Bange?
- Hvilket jeg ikke kunne forstå. - Men det kan De nu?
Det var, som om han ikke bare ville vide, hvad jeg havde fundet. Han frygtede det.
Han opførte sig besynderligt.
Det var det hele.
Doktor, har De noget klinisk grundlag for at stille adfærdsdiagnoser,
hvad angår ophidselse, frygt eller... "besynderlighed"?
Jeg kender tiltalte. Det gør mig i stand til som lægmand at vurdere hans adfærd,
og han opførte sig ikke som normalt.
- De kender ham. Er De venner? - Kolleger, ikke venner.
Ikke venner. Faktisk opfatter De min klient som en narrøv.
- Protest. - Jeg påviser forudindtagethed.
Jeg tillader det.
Bølgerne kan godt gå højt, og jeg fortryder at have kaldt ham det.
Så De har ikke nogen forudindtagethed mod anklagere?
Nej. Det er latterligt.
- Har De kaldt mig en narrøv? - Protest.
Hvis der er fordomme i spil her...
Kort snor.
Doktor.
De og jeg har også haft vores uenigheder.
Sådan er det i vores branche.
Det er en omstridt, presset arbejdsproces,
og af og til får vi luft for vores følelser,
men jeg er bestemt ikke forudindtaget over for anklagere,
og jeg tager anstød af den idé.
Har De kaldt Tommy Molto en narrøv?
- Protest. - Ikke mere end Dem.
Måske er det derfor, De ikke blev genvalgt. Hold Dem til Deres job.
- Nej, De blev jo fyret, ikke? - Dr. Kumagai.
Så er der afgang.
Modtaget. Han er i bilen.
Vi havde det, vi skulle bruge, men du kunne ikke give slip.
Jeg sagde det jo. Bare få Kumagai derop,
så han kan fastslå tidspunktet og dødsårsagen
og faderskabet. Men du kunne ikke lade det være ved det.
Nu har vi så en retsmediciner, der virker som en forurettet,
- hævngerrig bittermås. - Det var en vigtig vidneforklaring.
Den Rusty Sabich, som alle kender og elsker, ville ikke gøre sådan,
så hvor og når det er muligt, skal vi påvise,
at han på et tidspunkt ikke længere var den Rusty Sabich. Det gav os et plus.
Jeg vil sgu kalde det et minus.
Sagen hviler på indicier og afhænger af opbygningen af de mindste brikker.
Kumagai er bare den første brik.
Rusty Sabich var ude af sig selv.
Huden under Carolyns negl var ikke med i den oprindelige rapport.
Teknikerne er bagud.
Kumagai var lidt længere om den del af analysen.
Retspatologen er en sværere nød.
Jeremy Buck.
Han er nok den bedste. Jeg plejede at bruge ham. Det gjorde du også, Rusty.
Han er omhyggelig og udpensler tingene.
Vi mener, det er bedst, at I lader være med at kigge på billederne.
Bare se ligefrem. Neutralt, udtryksløst. Ikke?
- Kan vi lige tale om kropssproget? - Hvad er der med det?
Vi var ikke tilfredse i dag. I skal ligne en fælles front.
Nævningene bider mærke i dig,
og de skal hele tiden kunne se: "Jeg elsker ham. Jeg tror på ham."
Hvis pressen kaster sig over jer som i dag,
kan du, Rusty, lægge armen om Barbara og skærme hende.
Barbara?
Så...
...nævningene skal tro på, at han beskytter mig.
Ja, på en måde. I den situation.
Raymond, jeg...
...har ikke forstand på dit arbejde, men at undervurdere nævningenes intelligens
er nok ikke så smart.
De kan sandsynligvis se på mig, at jeg er dybt chokeret.
Min mand er tiltalt for et grusomt mord.
Hvordan fanden kan jeg være andet end chokeret?
Retssager afgøres tit af fortællingen. Den bedste version vinder.
Du er en del af vores historie,
og dit raseri gavner os ikke.
Det er meget svært for mig at sidde derinde
og være vidne til alt det, der bliver sagt,
og de billeder, der bliver vist.
At jeg overhovedet er der...
...viser nævningene, at jeg tror på min mands uskyld.
Jeg skal være troværdig. Men det kræver også, at jeg er sandfærdig.
Og det vil jeg være derinde.
Jeg vil lade dem se min sandhed.
At jeg er forfærdet. At jeg er...
...frastødt.
At jeg væmmes ved afstumpetheden.
At jeg tager anstød af tanken om, at mine børns far skulle være...
...ansvarlig for den afstumpethed.
Det er mit livs allermørkeste stund.
Jeg vil ikke foregive, at det ikke er det.
Ikke for jer to og ikke for nævningene.
Vi fandt hudceller under fingerneglene på hendes højre hånd.
Der var dna-match med tiltalte.
Vi fandt også spor af spyt på offerets ansigt
og på kraven af den skjorte, hun havde haft på.
Der var dna-match med tiltalte.
Mærkeligt nok fandt vi intet dna på det reb, der blev brugt til at binde liget.
Hvorfor "mærkeligt nok"?
Gerningsmanden undgik meget omhyggeligt at efterlade sig nogen spor.
Man ser sjældent et så blodigt og rodet gerningssted,
som samtidig er så bevismæssigt sterilt.
Hvad siger det Dem?
At nogen gjorde sig meget umage med at rengøre og fjerne spor.
Baseret på Deres næsten 20 års erfaring som retspatolog
hvad mener De så, at der skete?
Jeg mener, at det var en spontan handling drevet af blodtørstigt raseri.
Uovervejet. Efterfulgt af en meget minutiøs
og metodisk binding af hende efter dødens indtræden.
Det var alt. Tak.
Har De set et lig bundet på den måde før?
Jeg havde en drabssag for flere år siden, hvor liget var bundet
på skræmmende lignende vis, ja.
Hvem var anklager i den drabssag?
Der var to. Carolyn Polhemus og Rusty Sabich.
Og drabsmanden i den sag hedder Liam Reynolds.
- Han blev straffet. - Korrekt.
Af anklagerne
- Carolyn Polhemus og Rusty Sabich. - Korrekt.
Og da han blev straffet af Carolyn Polhemus og Rusty Sabich,
truede han med at hævne sig på dem.
- Er De bekendt med det? - Ja.
Jeg er ikke ekspert i videnskaben om hævn, men jeg antager,
- at dræber man en og får en anden dømt... - Protest.
Taget til følge. Kom herop.
Vi talte om det her.
Anklagerne har ikke efterforsket mr. Reynolds...
Eller mig, så vidt jeg ved. De kan ikke efterforske alle.
- De skal ikke modbevise noget. - Han kom med en åben trussel
- mod Carolyn og Rusty. - Ja, en trussel.
- Det skulle juryen vide. - En tom trussel.
Det behøvede ikke at blive ført til protokols.
Giv mig noget håndfast, så lader jeg dig gå videre med det.
Ellers vil jeg ikke høre mere pjat. Gå ned igen.
Mr. Buck, De er blevet gjort bekendt med, at min klient og afdøde
- havde et romantisk forhold. - Ja.
Og når De siger, at der blev fundet hud under hendes negle,
mener De så reelle hudstykker, som hvis han var blevet kradset?
Nej, ikke synlige stykker af hud. Celler.
Hvis jeg klør mig i ansigtet sådan her,
vil man så kunne finde hudceller under neglene på mig?
Det er muligt.
Så hvis Rusty Sabich kyssede Carolyn Polhemus, og undervejs i kysset
Carolyn tilfældigvis trak sine negle ned ad hans hals eller hans ryg,
kunne det så ikke være årsagen til fundet af spor af hans spyt på hende
og dna under hendes negle? Er det ikke muligt?
Det er det vel.
Så det dna, som De siger peger på, at han dræbte hende,
kan lige så godt være tegn på og tyde på, at han kyssede hende.
Er De klar over forskellen?
I skal ud.
Var De bekendt med, at tiltalte og ms. Polhemus havde en affære?
- Det blev jeg bekendt med, ja. - Hvordan?
Jeg havde forskellige grunde til at mistænke det.
Hvad angår, hvornår jeg fik det bekræftet...
...skulle jeg aflevere en sagsmappe på Rustys kontor.
Jeg troede, han var taget hjem. Det var han ikke.
Jeg gik ind. Han kyssede med Carolyn.
Ja?
- Jeg kommer med Roberts-sagen. - Ja.
- Ja, ja. - Ja.
- Tak. - Vi ses i morgen.
Jeg skyndte mig ud, og hun fulgte i hælene på mig.
Og det var enormt pinligt, og så gik jeg.
- Hvornår var det? - I februar sidste år.
Var De vidne til andre hændelser?
Ikke åbenlyst seksuelle. Kun kontorsladder.
Men ja, man kunne da godt fornemme noget.
På hvilken måde?
Der var engang i parkeringskælderen, hvor jeg så dem.
Jeg ved det ikke, men jeg tror, de skændtes.
- ...sammen. Hvad? - Hold dig væk.
Jeg stiller dig bare et spørgsmål, så hvis du...
Ikke andet. For fanden.
Hun sad i sin bil, han bankede på ruden, og så kørte hun.
Fuck.
Havde De mulighed for at diskutere noget af dette med mr. Sabich?
Ja.
Hvad sagde De?
Jeg sagde til ham, at jeg var bekymret for, at han var ved at fortabe sig.
- Fortabe sig? - I hende.
Han var ved at miste grebet lidt. Besat.
De syntes ikke om forholdet mellem mr. Sabich og ms. Polhemus?
- De syntes ikke om det? - Nej.
Og De syntes heller ikke om Carolyn Polhemus, vel?
Det handlede ikke om det. Det var uprofessionelt.
- De brød Dem ikke om Carolyn, vel? - Nej, det gjorde jeg ikke.
Fortalte De HR-afdelingen om Deres bekymring over forholdet?
Nej, det gjorde jeg ikke.
Og så vidt De ved, klagede ms. Polhemus aldrig til HR over mr. Sabich?
Korrekt.
Så vidt De ved, klagede hun så nogensinde til HR over nogen andre?
Ja.
Hvem?
Tommy Molto.
Ja.
Har De kendskab til, at jeg har opført mig uprofessionelt eller upassende
over for ms. Polhemus?
Det har jeg ingen faktisk viden om, nej.
Har De nogen viden om den klage, der blev indgivet til HR?
Jeg ved kun, at hun ikke ønskede at arbejde sammen med Dem om nogen sager.
Hun sagde, at De gav hende myrekryb.
Okay. Så De nogensinde, at jeg opførte mig uprofessionelt over for offeret?
- Ikke rigtig. - Hvad med Rusty Sabich?
Ja. Tiltalte virkede besat og fortabt i hende.
- Er det Deres vidneforklaring? - Ja, det er det.
Mange tak.
Hej.
Det er okay.
Jeg har næsten ondt af Tommy.
Det havde jeg også næsten,
men så kom jeg i tanke om, at han er en skide kakerlak.
Man kan ikke mase ham. Han bliver ved med at komme tilbage.
Og han har fået sine pointer igennem.
Du er bekymret.
Hvis nævningene holder fast i bevisbyrden, ser det godt ud for os, men...
...hvis de føler trang til at få nogen dømt, bliver det Rusty.
Er du okay?
I psykologi har vi læst om traumer og dissociation.
Hvordan hjernen kan beskytte folk mod dem selv. Med en slags ufrivillig...
...løsrivelse fra virkeligheden.
Har du oplevet det?
Hvordan mener du?
Bare...
Folk kan koble sig fra deres hukommelse.
Hvis den er...
Hvis de gør noget, de ikke kan forlige sig med eller...
...stemmer med deres selvbillede.
- Det kan forårsage dissociation. - Min hukommelse fungerer fint.
Rusty, jeg må tale med dig.
Okay.
For et par måneder siden...
omkring det tidspunkt, hvor jeg blev fyret på galleriet,
begyndte jeg at tage på en bar om dagen.
Og...
...baren havde en bartender, og han...
...havde en ph.d. i kunst, så vi faldt i snak, og...
...der var rigtig god kemi mellem os, og...
...vi kyssede. Jeg kyssede ham.
Men mere skete der ikke.
Det var bare en afledning. Det var...
Det var bare et kys.
Hvor skete det?
I hans lejlighed.
- Jeg ville gerne se hans kunst. - I hans lejlighed?
- Ikke andet. - Så du ville se hans...
- ...kunstværk? - Lad være, Rusty.
- Kneppede du med ham? - Nej.
Nej.
Hvorfor fortæller du mig det nu?
Jeg vil være ærlig over for dig.
Jeg troede, vi skulle være ærlige over for hinanden.
Jeg er anklaget. Det gælder mit liv.
Ærlige?
Jeg ved det godt.
Hver dag kommer du og forhører mig.
Du forhører mig. "Hvad skete der her? Hvad skete der dér?"
"Hvorfor fortalte du ikke det om jer to?" Spørgsmål på spørgsmål.
Når jeg så siger, at jeg bare prøver at være ærlig
og prøver at fortælle det, som jeg husker det,
selvom jeg ikke altid kan forklare min tankegang,
så tager du mig bare i forhør om og om igen.
Det er ikke fair af dig.
Er det ikke fair, Barbara? Hvad er så fair?
Hvad er fair nu?
- Hvordan føles det? - Hvad?
Hvordan føles det? At begå en forpulet fejltagelse?
For fanden.
- Fuck dig, Rusty. - Fuck mig?
- Jeg smutter. - Er mine nøgler i køkkenet?
- Er I søde at skylle jeres skåle? - De er her.
- Glem nu ikke dine geometrilektier. - De er i min taske.
- Kommer du? - Nej, jeg skal mødes med Lorraine.
- Kyle, har du husket madpakken? - Ja.
Jeg kan tage med. Jeg er god til at udfylde en plads.
Skat, det gør ikke noget. Jeg er okay. Det mener jeg.
Undskyld, hvis jeg gjorde dig ked af det i går.
Hvorfor fortalte du ham det?
- Det ved jeg ikke. - Det var rigtig dumt.
Jeg ved det godt.
Det er bare, fordi vi på det seneste...
Jeg troede...
Det føltes, som om vi var ved at finde hinanden igen. Det føltes...
...nært og trygt.
Alt det med Clifton føltes pludselig bare så kvælende,
og jeg havde brug for... Jeg kom til...
At bralre ud med det.
- Ja. - Og det gik ikke godt?
Nej.
Og derfor tager du ikke længere i retten alene. Jeg sidder ved siden af dig.
Jeg kommer igen. Bare ikke i dag.
I dag gennemgår de alt det, de fandt på både hans computer og hendes.
Ja.
Jeg tror ikke, jeg magter at sidde og høre på alle hans kærlighedserklæringer...
- Åh nej. - ...et cetera.
Den aften hun blev dræbt, skrev han til hende 30 gange.
Du milde.
Jeg synes, det er det, der belaster ham mest.
Tredive gange?
Faren har netop søgt et påbud, der skal forhindre sønnen i at vidne.
- Det kan du ikke mene. - Jeg afviser. Men jeg forstår ham godt.
Det kan blive en voldsom dag for en dreng, der allerede har været for meget igennem.
- Han er nøglevidne. - Lad mig tale ud.
Jeg vil gerne skåne familien for mere unødig smerte,
om den så er unødig eller ej.
Den her sag er i bedste fald forsætligt manddrab, og det ved I godt.
Selv jeres eget vidne udtalte, at drabet formentlig ikke var planlagt.
I får aldrig overlagt drab igennem, og min løftede pegefinger hjælper jer ikke.
Det virker også usandsynligt, at du skulle gå fri.
Manddrab virker som et godt kompromis.
- Aldrig i livet. - Nej.
I får en domsfældelse. Du kan genoptage dit liv om otte år.
- Det er billigt sluppet. - Jeg godtager ikke en dom.
Kun tiltalefrafald og en undskyldning.
Sidste chance, drenge.
Er der nogen, der blinker?
Fint.
Begge parter træder varsomt over for drengen.
Jay?
Hej, min skat.
Vil du op i seng?
Smut du op i seng.
Kan du huske, da de var...
...de var små, og de sov, og vi kiggede på dem i timevis?
Engletilstand.
Hvorfor bliver du her?
Af samme årsag... som du gør.
Michael, vi har mødt hinanden før, hvor jeg kondolerede med dig.
Det vil jeg gøre igen nu. Både for tabet af din mor og for traumet
ved at være her i retten i dag. Det er frygteligt af os at bede om det.
Men det er, fordi der skete noget meget frygteligt med din mor.
Mr. Molto.
Jeg vil henlede din opmærksomhed på den aften, hvor din mor blev myrdet.
- Hvor var du henne? - Jeg spiste aftensmad derhjemme.
Jeg så tv eller sådan noget. Måske spillede jeg computer.
Senere tog jeg derhen.
Så du tog altså af sted fra det hus, hvor du bor med din far, Dalton Caldwell,
og tog derhen. Hvorhen er det?
- Min mors hus. - For at gøre hvad?
Min mor og jeg var ikke på så god fod. Hun ville ikke have mig der.
Jeg var ikke velkommen. Det forvirrede mig,
og nogle gange tog jeg bare hen til huset for at kigge.
Kigge?
For at se det liv, hun foretrak, jeg ikke var en del af.
Alt det har jeg vist forklaret dig før.
Var du tit ved din mors hus?
Af og til. Måske en eller to gange om måneden.
Hvad foretog du dig der?
Jeg kiggede primært bare på huset ude fra mørket, så hun ikke så mig.
Nogle gange så jeg folk gå derind. For det meste ham.
- Vidnet udpegede tiltalte, Rusty Sabich. - Jeg vidste godt, hvad de lavede.
- Protest. - Taget til følge.
Bare svar på spørgsmålene, Michael.
Hvis du får brug for en pause, siger du bare til, ikke?
- Jo. - Lad os komme til sagen.
- Du har optaget de her videoer? - Ja.
Den 16. juni.
Vil du læse tidskoden i toppen af billedet højt?
Ja. "Kl. 21.49."
Og var det den video, du optog kl. 21.49
- den aften, din mor blev myrdet? - Ja.
Efter din mors død skrev du en sms til tiltalte?
- Ja. - Hvad skrev du?
Jeg skrev: "Du var der. Jeg så dig."
- Jeg så dig... hvad? - Ved huset, da jeg optog videoen.
Bad du tiltalte om at møde dig?
- Ja. - Hvorfor det?
Fordi jeg ville se den mand, der myrdede min mor, i øjnene.
- Protest. - Taget til følge.
Da du havde bedt om et møde, mødtes du og tiltalte så rent faktisk?
- Ja. - Hvad talte I om?
Han spurgte mig, hvorfor jeg ville mødes, og jeg sagde,
at jeg ville se den mand, der myrdede min mor, i øjnene.
Protest.
Taget til følge. Vidnet giver udtryk for sin egen holdning.
Beskyldte du tiltalte for at have myrdet din mor?
- Ja. - Hvordan reagerede han?
Han benægtede det. Men jeg kunne se, at han løj.
- Protest. - Taget til følge.
Michael, du må godt beskrive dine indtryk, men ikke som kendsgerninger, vel?
Ja.
Talte du nogensinde med din mor om tiltalte?
Vi var som sagt ikke tæt knyttede.
Hun delte ikke særlig meget, men omkring to uger inden sin død
fortalte hun, at hun havde bøvl med en mand på arbejdet.
Det var mit indtryk, at det var den samme mand, hun var i et forhold med.
Sagde hun andet?
- At hun var blevet bange for ham. - Ved du, hvem det kunne være?
- Protest. Spekulation. - Jeg tillader det.
Det var mit indtryk, at det var den samme mand,
- jeg havde indtryk af, dræbte hende. - Protest.
Den mand, jeg fotograferede den aften, hun blev dræbt.
- Protest. - Taget til følge.
Bare svar på spørgsmålene, Michael. Du må ikke udbygge.
Tak, Michael. Det var det hele.
Michael.
Du har mange indtryk, ikke? Det er dit indtryk, at din mor var bange.
Det er dit indtryk, at det var den mand, hun gik i seng med,
som hun var bange for.
Indtryk. Det er et pudsigt ord, indtryk. Lad os lige tale lidt om det ord.
Hvad betyder ordet? Det betyder...
...troen på noget, der ikke kan ses.
Ikke?
Sagfører?
Mr. Horgan, har De et spørgsmål?
Ray?
- Ray? - Jeg er hans hustru.
- Stadig ingen puls. - Igen.
Klar?
- Tre, to, en, væk. - Det er okay.
BASERET PÅ SCOTT TUROWS ROMAN
Tekster af: Eskil Hein