Тату!
- Ану геть. - Не треба, Расті!
Геть звідси!
- У дім! - Добре!
Доню, дивись на мене.
Расті? Що там у вас?
- Любий, він пішов. - Алло, Расті.
- Дихай. - Расті.
ПРЕЗУМПЦІЯ НЕВИНУВАТОСТІ
Ти думав, він щось знає,
і їздив до нього додому.
А потім він прийшов сюди для... Для чого?
Залякати тебе?
Ти міг його вбити, Расті.
А якщо він піде в поліцію?
Не піде.
Як ти знаєш?
Він не піде.
ІМ'Я ВЕЛОСИПЕД
- Томмі. - Так?
Мені сказали, я перший свідок, чи серед перших.
Я хочу знати чому.
Захист наполягатиме на упередженості обвинувачення,
а ти відразу це спростуєш.
Якщо чекаєш від мене слів, що Расті її вбив, забудь.
Ні. Я нічого такого не чекаю.
Я очікую, що ти скажеш правду. Ти ж не проти?
Що між вами двома?
Ти до нього не байдужа?
- До Расті? - Так.
Якщо так, то я повинен знати.
Ти з ним цілувалася?
Це неприйнятно.
І недоречно.
Пішов ти нахрін.
Тебе викликають як свідка,
щоб підтвердити стосунки Керолін і Расті,
й ти маєш бути професійно об'єктивна.
Якщо тебе так турбує професійна об'єктивність,
тоді тобі слід самоусунутися.
У нас тепер значні кадрові зміни,
і знай, що ми з Ніко понад усе цінуємо відданість.
Вона луснула?
І розлетілася скрізь.
По всьому кабінету.
Реймонде, всі ці твої кошмари
вказують на те ж саме,
на що вказують...
- Не починай. - ...і докази.
Чи є хоч один доказ, що вказує на когось іншого?
Ло, питання не в тому, що докази не вказують на когось іншого.
А в браку доказів...
- Проти нього. - ...проти Расті.
Знаю. Тягар.
Говоримо про тягар, що на тебе ляже?
Краще не будемо.
Він її не вбивав.
Та байдуже.
Ти ж тепер на стороні захисту.
Їдьмо, Лоро. Поквапся.
Чорт!
- Гей! Що ти робиш? - Гей-гей-гей.
Я хочу поговорити.
Я викликаю копів.
Викличете копів після того вечора?
Уперед. Я сам вас туди відвезу.
Разом заповнимо документи.
Та що з тобою таке?
Я просто хочу поговорити. Добре?
Просто поговоріть зі мною.
Ти на нього напав. Вдерся на подвір'я.
- Схоже на вибивання зізнання. - Це я напав і вдерся?
- Навряд чи він прийде... - Краще йому самому
першому піти в поліцію.
Якщо він виставить тебе перед поліцією
довбаним психом-соціопатом,
а, як я бачу, Расті,
ти ускладнюєш і так непросту ситуацію, я...
Мая.
У неї свіжий погляд.
Вона об'єктивна.
Послухай теорію Расті.
Рейнольдс – ідеальний підозрюваний.
Він мав мотив.
Мене підставили!
Він у тюрмі, але мав зв'язки.
Він знав людей на волі.
А за словами Ріґо, яка поспілкувалася з деякими в'язнями,
Рейнольдс натякав, що її вбив він.
Вона занапастила чимало життів.
Навіть якщо Рейнольдс і причетний...
Я б з радістю розкроїв їй череп.
Я ж кажу, що... Керолін приховала доказ.
- Сумнівний. - Ні, Керолін приховала доказ, Рею.
- Алло. - Результати вже є?
Поки що нічого несподіваного.
А на місці вбивства знайшли сперму Ретцера.
Тож усе не так однозначно, як ти малюєш.
Хай так. Але справа не наша.
Її правда.
За свою кар'єру я навчився двох речей.
По-перше, тюремні інформатори
скажуть або вигадають будь-що, аби їм скосили строк.
А, по-друге, вбивцям властиво погрожувати й хизуватися,
щоб інші в'язні їх поважали.
А що їм не властиво – то це на щось натякати.
Мені жаль.
Якщо Рейнольдс і був причетний,
я все одно не розумію, як нам поможе цей Ретцер.
Я кажу, Реймонде, що ті двоє можуть бути пов'язані.
Можливо, навіть знайомі.
Ідеться про моє життя.
Так.
Знаю, і я хотів би його врятувати,
бо ти прийшов до мене захистити свої життя й свободу.
Але, Расті, хоч яка в нас тактика...
ми не скажемо:
«Є тип, який знає одного ув'язненого,
і сперма цих двох
була в квартирі мертвої проститутки».
Яку зв'язали точнісінько як Керолін.
Не точнісінько.
А схоже.
Боже. Нехай. А знаєте,
самі спитайте в Ретцера. Він завтра прийде.
Що?
Так.
Він на біговій доріжці.
Я так і думала.
Він учора напав на чоловіка.
Краще вже хай бігає.
Мамо, він зробив це?
Ні, доню.
У татові багато люті...
але не аж такої.
Думаю, це міг бути Ретцер.
А це точно не твоя упередженість?
Може, й так.
А що думає містер Горґан?
Рей думає, що це глухий кут
і що я вже геть дурію.
А це так?
Можливо.
Бо таки схоже, що ти трохи не в собі.
Що ти маєш на увазі?
Ти побив людину.
Джей, він вдерся в наш будинок.
Погрожував тобі, мамі.
Що я мав робити?
Не знаю.
Я за тебе боюся.
Ох, доню.
Усе добре.
- Привіт, Томмі. - Привіт.
- Ти мене переслідуєш? - Я переслідую...
Я оце дізнався, що ти не хочеш зі мною працювати, й...
Хто таке сказав?
Ой боже. Та яка різниця, хто сказав?
Ти справді не хочеш зі мною працювати?
- Я... - Так і скажи.
Я сказала...
що волію вести свої справи сама.
А якщо й вести їх з кимось іще, то з Расті,
бо він заступник головного прокурора, а для кар'єри...
- Розумію. Логічно. - Так.
Мені сказали, що ти не хочеш працювати саме зі мною.
Я такого не казала.
Може, я не так висловилася.
Працюєш допізна?
Так.
Слухай, а отой Ліам Рейнольдс, який убив Банні Девіс.
А що з ним?
Отож-бо й воно. До мене доходять різні чутки.
Він неабияк погрожував Керолін.
- Він сидить. - І...
так.
Але ви ж його перевірили?
Так, і якщо слідчі виявлять щось нове, ми це перевіримо.
То ти не думаєш, що він причетний?
- Він за ґратами. - Так.
Ліам Рейнольдс — це глухий кут.
Нині вся увага на Расті Сабічу.
Так.
Барбаро.
КЛІФ
Кліфтоне, це Барбара Сабіч.
Я впізнав. Я надіявся, що ти подзвониш.
Пробач. Дарма я подзвонила.
Це була невдала думка.
А хто сказав: «Ми шкодуємо про те, чого не зробили»?
Тут я почуваюся в безпеці.
А хіба у світі мистецтва це погано?
Не для мене.
Чесно кажучи, останнім часом безпека для мене така примарна.
Льюїс Керрол.
Що?
«Зрештою, ми шкодуємо тільки про ті шанси, якими не скористалися».
А я думав, то Оскар Вайльд.
А тепер я почуваюся вже не так безпечно.
Я не хочу робити перший крок.
Не хочу, щоб ти робила те, чого не хочеш.
Я хочу.
Мені не слід.
Але я хочу.
Я до цього не причетний.
Але були причетні до неї, містере Ретцер.
У її квартирі знайшли вашу сперму.
Мене тоді там не було.
То ви таки її пригадуєте?
Ви мали з нею секс?
Так, це можливо.
Можливо?
Я бував з проститутками.
У неї знайоме обличчя.
Послухайте...
я люблю дружину.
Але після народження чотирьох дітей вона втратила інтерес до сексу.
Тож іноді – так. Нечасто.
А цього чоловіка впізнаєте?
ЛІАМ РЕЙНОЛЬДС
Ні, я його не знаю. Ніколи не бачив.
Упевнені?
Так, упевнений.
Чого б я брехав?
Непокоїтесь, що причетні до її смерті,
а, може, таки причетні, якщо на місці вбивства знайшли вашу ДНК?
Ми знаємо, що це зробив Ліам Рейнольдс.
Якщо ви його все-таки знаєте, саме час про це розказати.
Тоді ми продовжимо слідство.
Я не знаю цього чоловіка, ясно?
Ми знаємо, ви були там.
Я його ні разу не бачив і ніяк не причетний до цього.
Руки в сторони.
- Наступний. - Спиною.
- У чергу. - Доброго ранку.
Проходьте.
Містере Мольто, дасте коментар?
Був запит на заперечення вини?
Ми не розглядатимемо жодних запитів.
Ідеться про вбивство,
й ми не розглядаємо інших обвинувачень.
Ми надіємося на справедливий суд,
який обере належну міру покарання.
Даруйте, але це все.
А яка буде належна міра покарання?
Власне...
Я скажу так.
Жахлива й систематична відсутність відповідальності спостерігається
в нашому місті роками.
Ба більше, по всій країні.
Волл-стріт злочинно загнав невинних людей у злидні
своїми іпотечними схемами, але жодного банкіра не посадили.
Фармацевтичні компанії поставили прибутки від опіоїдів
вище життя пацієнтів.
І нікого не посадили.
І в Америці це розтлумачили так:
якщо в тебе висока посада,
тобі минеться абсолютно все.
Більше не минеться. Ні.
Томмі, а розкажеш, як нам допомогла твоя промова?
Томмі.
- Томмі, я тебе запитав. - Одну секунду.
Добре.
Я дуже вдячний за призначення.
Я дуже...
Я вдячний за призначення, чесно.
Але не вдячний за цю обурливу недовіру й не потерплю її.
Я першокласний прокурор.
Думаєш, я віддав би тобі цю справу, якби вважав інакше?
Я знаю, що багато хто тут,
мене недолюблює.
А все тому...
що зчитують сигнали
не тільки від Реймонда й Расті, але й від тебе.
Томмі.
Що з тобою сталося...
- До речі... - ...за місяць?
До речі...
Щоб підняти шанси на засудження,
мені треба заслужити прихильність і повагу присяжних.
Тому я й зробив ту заяву.
У цій справі я – хороший.
Потенційні присяжні мають це знати, а ще краще — відчути.
Вони мають розуміти, що все отак і отак,
бо так сказав Томмі Мольто.
- Джейден, уже 07:30. - Ти вже зібрав рюкзак?
Він отам.
Гей.
За сніданком ніяких судів про вбивство, особливо моїх.
Вимкни.
У мене на лиці велетенський прищ. Це рак чи ні?
- Не рак. - Він великий.
- То стрес. - Точно?
Дай глянути.
- Ти гарна. В тебе співбесіда? - Дякую.
- Власне, сеанс терапії. - Це пухлина мозку.
Причепурилася для психотерапевта?
Так.
- Вона це любить. - Де мій телефон?
Я ж... Наберіть хтось мій мобільний.
- Наберіть тата. - Я наберу.
Він точно десь тут.
- Дзвоню. - Там.
Десь поряд.
Хто це?
Це Джейден.
Про що думаєш?
Ні про що.
Я тобі не вірю.
Так приємно.
Це все.
Таки приємно.
Передаси мамі, що вона красива?
Передам.
- До вечора. - До вечора.
Па-па.
- Не чіпай. Зробиш гірше. - Я не чіпаю.
А чому Кайлів велосипед у смітнику?
Не знаю. Я його туди не викидала.
Це і є сміття.
Зірочки постирались і ланцюг постійно спадає.
Тому я...
Ясно.
І коли це було?
Тиждень тому.
А сеанс у нас був у той понеділок.
Доктор Раш, можна без звинувачень у брехні?
- Мені вистачить... - Та ні, я...
І ви явно...
ви явно хотіли закрутити з ним інтрижку ще до того.
Інтриж... Ми просто поцілувалися.
Ви не просто...
поцілувалися.
Судячи з вашого опису, це було... романтично.
Так.
Було романтично.
Дуже романтично.
Може, тому ви...
мені й не розказали.
Не знаю, чому я не розказала. Мені...
Мені не соромно.
Ні краплі.
Знати, що я могла.
Знати, що мене...
жадають.
Так.
Хочуть. Я відчула полегшення.
Знаєте...
коли я була у Кліфтона,
пам'ятаю, піднімаючись по сходах, я думала...
що Джейден так би мною пишалася.
Джейден?
Я відчуваю її...
Я відчуваю її осуд.
І я...
Може, це лише проєкція, бо я осуджую себе...
за те, що я й досі з ним.
За те, що простила його.
За те, що люблю його.
Я могла переспати з Кліфтоном, але не переспала.
От і скажіть...
чи варто мені цим пишатися?
Привіт.
Я не кажу, що справа безнадійна.
Я можу її виграти, Расті.
Але тільки якщо ти дозволиш.
Чи можемо ми натякнути на її сина чи на Ліама Рейнольдса? Авжеж.
Та йдеться не про те, що її вбив хтось інший
чи принаймні хтось конкретно.
Ідеться про те, щоб не дати їм довести, що її вбив ти.
Нам треба достовірно вказати ще на когось, крім мене.
Інакше все...
Я з тобою не згоден.
Чи вважає Барбара тебе винним?
Авжеж, ні. До чого ти хилиш?
Ти впевнений?
Так, я впевнений.
Лорейн упевнена на всі сто, що це зробив ти.
На цю думку її навів не я,
і вона не з тих, хто легко ведеться на те, що кажуть у новинах.
Вони з Барбарою дружать.
Барбара знає, що я невинуватий.
Надіюся на це, бо вона може стати вирішальною ланкою.
Як так? Вона не може підтвердити алібі.
Як твоя дружина,
- вона підтвердить твою поведінку... - Ні...
- ...у той вечір. Як ти поводився... - ...ні.
- чи був стривожений... - Вона не свідчитиме.
...чи відчужений.
- Вона може свідчити... - Ні.
...з унікального погляду, що ти не міг
скоїти перед приїздом додому вбивство.
Для всіх це буде сигнал, що вона в тебе вірить.
Вірить у твою невинуватість.
А це важливо.
Я точно знаю.
Це само собою зрозуміло, але я все одно скажу.
Відсьогодні й до засідання
більше нікого не бий.
Нарешті ми тут.
Завтра почнеться суд, який привернув увагу не лише Чикаго,
а й усієї країни.
Расті Сабіч стане перед колегією присяжних
за обвинуваченням у вбивстві колишньої колеги Керолін Полімус.
Що ж.
Містере Мольто.
Пані та панове присяжні, ми вже зустрічалися під час відбору,
та дозвольте ще раз представитися.
Я Томмасіно Мольто,
але я, як і ви, з Чикаго, тому просто Томмі.
Я вестиму справу з містером Ніко Делла Ґвардія, якого ви теж знаєте.
Ми представляємо Штат.
Ми надамо вам докази злочину.
А ви їх зважите, обміркуєте
і вирішите, чи доводять вони вину підсудного.
Цього чоловіка звинувачують у вбивстві Керолін Полімус.
Ми представимо свідчення, речові, наукові й криміналістичні докази,
а ви зробите власні висновки.
Кілька слів про жертву.
ПЕЧАТКА ОКРУГУ КУК, ІЛЛІНОЙС
НАРОД ЧИКАГО ПРОТИ РОЗАТА К. САБІЧА
Я її знав.
І її знали ми всі.
Вона була нашою колегою в офісі окружного прокурора.
Її всі любили.
З доказового погляду байдуже, що я її знав.
Захоплювався нею. Сумую за нею.
Це не має ніякого доказового значення,
але я не вдаватиму, що це неважливо.
Тож якщо я розчулюся, приношу за це вибачення.
Прокурори мають бути жорсткі, правда ж?
Позбавлені емоцій.
Виконувати функції.
Що ж, ми функціонуємо в єдиній загальноприйнятій системі,
що розрізняє добро й зло.
Ми бюрократи.
Мабуть, ви думаєте, що за роки пред’явлення обвинувачень,
судових процесів і сотень підсудних, ми вже до цього звикли.
Усе було наче в тумані.
Тільки не сьогодні, бо я знав її особисто.
Сьогодні ви всі...
взяли на себе чи не найвідповідальніший обов'язок громадянина,
й ваша задача — з'ясувати правду. Факти.
А як ми знаємо, це непроста задача.
Пам'ять стирається, спогади забуваються,
а докази один одному суперечать,
і ви будете змушені прийняти рішення
про те, чого ніхто не знає чи про що ніхто не хоче казати.
Подробиці цієї справи невимовно жахливі.
Я покажу вам фотографію. Доволі жорстоку.
Так. Якби ви побачили це вдома, ви б вимкнули телевізор,
не дивилися б, не слухали б і не бачили.
Ніхто не мусить таке бачити чи таке слухати.
Але тут ви мусите.
Ви повинні.
Це справжній злочин. І справжня жертва.
Керолін Полімус.
У неї лишився син
Майкл.
І це справжній біль.
Вам не треба намагатися зрозуміти, чому це сталося.
Мотиви людини можуть назавжди лишитись у ній.
Однак ви повинні спробувати з'ясувати, що сталося.
Інакше ми не дізнаємося, заслуговує цей чоловік свободи чи покарання.
І якщо ми не знайдемо правди, яка надія на правосуддя?
Тому Керолін і стала прокурором.
Тому ми з вами й робимо те, що робимо.
Через надію на правосуддя.
І я не проситиму вас оплакувати Керолін, хоч, може, ви й оплакуєте.
І не проситиму вас співчувати її батькам і синові.
Ви й так співчуватимете.
Я просто прошу вас бути чесними. Бути вірними правді.
Це все, про що просила б Керолін.
Бути вірними правді.
Дякую.
Чорт.
ЗА МОТИВАМИ РОМАНУ СКОТТА ТУРОУ
Переклад субтитрів: Аліє Бекірова