Tėti!
- Lauk iš mano namų. - Rasti, liaukis!
Lauk!
- Eik į vidų! - Gerai!
Dukrele. Žiūrėk į mane.
Rasti? Kas ten vyksta, po galais?
- Dukrele, žiūrėk, jis nuėjo. - Rasti, kalbėk.
- Kvėpuok. - Rasti?
Tai manei, kad jis kažką žino,
ir nuėjai pas jį į namus.
Tada jis atėjo čia dėl ko?
Kad pagąsdintų tave?
Rasti, tu vos jo neužmušei.
Kas, jei jis kreipsis į policiją?
Nesikreips.
Iš kur žinai?
Jis nesikreips.
VARDAS DVIRATIS
- Tomi? - Taip.
Man sakė, kad esu pirmoji liudytoja ar viena pirmųjų.
Norėčiau žinoti, kodėl.
Gynyba teigs, kad prokurorai šališki,
o tavo parodymai gali užkirst tam kelią.
Jei tikiesi, kad pasakysiu, jog Rastis nužudė, klysti.
Ne. Iš tavęs nesitikiu nieko.
Tikiuosi tik, kad pasakysi tiesą. Ar tai tau problema?
Kas ten tarp judviejų?
Tu jį įsimylėjusi ar ką?
- Rastį? - Taip.
Jei taip, turiu apie tai žinoti.
Ar esi jį bučiavusi?
Ši pastaba nederama.
Ne vietoje.
Ir apsišik aukštielninkas.
Esi kviečiama duoti parodymus
apie Karolinos ir Rasčio santykius, ir aš turiu
neabejot tavo profesionaliu objektyvumu.
Jei tau rūpėtų profesionalus objektyvumas,
tau pačiam derėtų nusišalinti.
Žinai, skyriuje vyksta pertvarkos,
ir žinok, jog mes su Niku labiausiai vertiname lojalumą.
Susprogo?
Taip. Į visas puses.
Po visą kabinetą.
Reimondai, visi tie košmarai
tau sako tą patį,
ką ir įkalčiai...
- Gal nereikia? - ...sako.
Ar yra bent koks įkaltis, nors menkutis, rodantis į ką nors kitą?
Lo, svarbu ne įkaltis, rodantis į kitą žmogų.
Svarbu, kad nėra įkalčių...
- Rodančių į jį. - ...rodančių į Rastį.
Žinau. Pareiga.
Pakalbėkim apie įrodinėjimo pareigą.
Gal nereikia?
Jis nekaltas.
Tai nebesvarbu.
Tu esi gynybos pusėje.
Eime, Lora. Paskubėk.
Blemba!
Ei, ką darai, po galais?
Aš tik noriu pakalbėti.
Kviečiu policiją.
Kviesi policiją po vakarykščio?
Gerai. O gal aš tave pas juos nuvešiu?
Galėsim kartu užpildyt pareiškimus.
Kas tau negerai, po galais?
Aš tik noriu su tavim pakalbėt. Gerai?
Tik pakalbėk su manim.
Užpuolei žmogų. Įsibrovei į jo kiemą.
- Sako, kad naudojai prievartą. - Aš jį užpuoliau? Aš įsibroviau?
- Sunku patikėti, kad jis... - Geriausia bus, jei pirma jo
kreipsiesi į policiją.
Jei jis pelnys policijos palankumą,
apibūdindamas tave kaip sumautą sociopatą psichą,
kur link, kaip man atrodo, Rasti,
tu ritiesi, tai aš...
Maja.
Šviežias protas.
Ji bus objektyvi.
Paklausyk Rasčio teorijos.
Lijamas Reinoldsas turi būt mūsų įtariamasis.
Jis turėjo motyvą.
Nekenčiu, kai mane apmauna!
Ir net kalėjime jis turėjo galimybių.
Jis turėjo pažįstamų laisvėje.
Pasak Rigo, kuri kalbėjo su kai kuriais kaliniais,
Reinoldsas yra užsiminęs, jog jis ją nužudė.
Ji buvo nuteisusi ne vieną nusikaltėlį.
Net jei Reinoldsas būtų prikišęs nagus...
Mielai būčiau sutraiškęs jai kaukolę.
Aš sakau... Karolina nuslėpė įkalčius.
- Kurie buvo nepakankami. - Ne, Karolina nuslėpė įkalčius, Rėjau.
- Sveikas. - Atnešė laboratorijos išvadas?
Po preliminarios apžiūros – nieko.
O Ratserio spermos rasta nužudymo vietoje.
Todėl nėra čia jau viskas taip neįmanoma.
Gerai. Bet ta byla nėra mūsų.
Ji teisi.
Žinai, ką supratau per darbo metus?
Pirma, kalėjimo informatoriai
pasakys tau bet ką, kad tik pasigerintų padėtį.
Antra, tie, kurie žudo, yra linkę grasinti, girtis,
dulkinti kitus kalinius per subinę.
O štai slapčia užsiminti jie tikrai nėra linkę.
Atleisk.
Net jei Reinoldsas čia įsivėlęs,
vis tiek nematau, kuo tas Ratseris mums padėtų.
Aš sakau, kad jie abu gali būt susiję, Reimondai.
Galbūt jie pažįsta vienas kitą.
Juk tai mano gyvenimas, po velnių.
Taip.
Žinau, ir aš norėčiau jį išgelbėti,
nes tu kreipeisi į mane, kad apginčiau tavo gyvenimą, tavo laisvę.
Bet, Rasti, mūsų strategija
negali būt grindžiama:
„Ei, yra vienas tipas, pažįstantis kitą, kuris sėdi kalėjime,
ir abiejų spermos buvo aptikta
tame bute, kur buvo nužudyta prostitutė.“
Kuri buvo surišta tiksliai taip, kaip ir Karolina.
Ne tiksliai taip.
Panašiai.
Dieve mano. Gerai. Žinot, ką?
Galėsit patys paklaust Ratserio, nes jis rytoj ateis čia.
Ką?
Taip.
Jis bėga bėgimo taku.
Taip. Pati pasiūliau.
Vakar jis sumušė vyrą.
Geriau jau bėgimo takelis.
Mama, ar jis kaltas?
Ne, dukrele.
Tavo tėtis prikaupęs daug pykčio,
bet ne tiek.
Ratseris, manau, kad tai jis.
Ar tikrai nesi šališkas?
Gal ir esu.
Ką mano ponas Horganas?
Rėjus mano, kad tai nieko neduos,
ir kad aš virstu tiksinčia bomba.
Ar jis teisus?
Galbūt.
Man regis, tau tikrai pačiuožė stogas.
Ką tai reiškia?
Tu juk sumušei žmogų.
Džei, jis veržėsi į mūsų namus.
Grasino tau. Grasino mamai.
Ką aš turėjau daryt?
Aš nežinau.
Man baisu dėl tavęs.
Širdele.
Viskas gerai.
- Labas, Tomi. - Labas, Karolina.
- Seki mane? - Aš seku...
Klausyk. Sužinojau, kad nenori su manimi dirbti ir...
Kas taip sakė?
O Dieve. Nesvarbu, kas sakė.
Ar tiesa, kad nenori su manimi dirbti?
- Aš... - Tiesiog pasakyk.
Aš sakiau,
kad aš noriu pati vadovauti savo tyrimams.
O jei man tenka būt antrai, tai verčiau dirbsiu su Rasčiu,
nes jis gen. prokuroro pavaduotojas, ir karjeros atžvilgiu, supranti...
- Taip, suprantu. Logiška. - Taip.
Tik man pasakė, kad tu nenori dirbt būtent su manim.
Aš taip nesakiau.
Gal buvau klaidingai suprasta.
Dirbi iki nakties.
Taip.
Tas Lijamas Reinoldsas, kuris nužudė Banę Deivis.
Ir kas?
Ogi tas, kad mane pasiekė gandai,
jog jis tiesiogiai grasino Karolinai.
Jis kalėjime.
Taip.
Bet tu jį patikrinai?
Taip, ir jei tyrime atsiras naujų detalių, mes tai ištirsime.
Bet tu nemanai, kad ten yra kas nors rimto?
- Jis juk kalėjime. - Taip.
Lijamas Reinoldsas – be šansų.
Dabar mūsų visas dėmesys sutelktas į Rastį Sabičą, tiesa?
Taip.
Barbara.
KLIFAS
Kliftonai, čia Barbara Sabič.
Taip. Laukiau tavo skambučio.
Atleisk. Tai klaida.
Nereikėjo man.
Kas ten sakė: „Apgailestaujam dėl tų, kurių neįvykdėm?“
Čia jaučiuosi saugiai.
Ar meno pasaulyje tai – blogai?
Tik ne man.
Jei atvirai, pastaruoju metu saugumo aplink mane nėra daug.
Luisas Kerolis.
Ką?
„Galiausiai apgailestaujame dėl tų žingsnių, kurių nežengėme.“
Maniau, Oskaras Vaildas.
Dabar jaučiuosi mažiau saugi.
Aš tikrai nenoriu žengti pirmo žingsnio.
Nenoriu, kad darytum tai, ko nenori.
Aš noriu.
Tik man nederėtų.
Bet aš noriu.
Aš čia niekuo dėtas.
Bet jūs ją pažįstate, pone Ratseri.
Jūsų sėklos rasta jos bute.
Bet tą naktį manęs ten nebuvo.
Vadinasi jūs kai ką prisimenate?
Turėjote intymių santykių su šia moterim?
Taip, gali būti.
Gali būti?
Buvau apsilankęs pas prostitutes.
Ir ji atrodo matyta, taip.
Bet klausykit,
aš myliu žmoną, girdit?
Bet po keturių vaikų jos nebedomino seksas.
Taigi, kartais, taip. Ne dažnai.
O jį pažįstat?
LIJAMAS REINOLDSAS
Ne, jo nepažįstu. Nesu jo matęs.
Ar tikrai?
Taip, tikrai.
Kam man meluoti?
Gal vengiate būt susietas su jos nužudymu,
kas galbūt tiesa, nes jūsų DNR rasta nusikaltimo vietoje?
Mes žinom, kad ją nužudė Lijamas Reinoldsas.
Jei pažįstate šį žmogų, dabar būtų pats metas tai pasakyti.
Mums teks tai pasiaiškinti giliau.
Aš nepažįstu šio žmogaus, aišku?
Mes žinom, kad jūs ten buvote.
Nesu jo matęs ir aš čia niekuo dėtas.
Pakelkite rankas.
- Kitas. - Apsisukite.
- Puiku. Į eilę. - Labas rytas.
Eikite.
Pone Moltai, galima trumpą komentarą?
Kaip suprantam, ieškovui bus siūloma tartis dėl baudos apmokėjimo.
Mūsų pusė nesitars dėl jokių švelninančių sąlygų.
Atsakovas bus kaltinamas nužudymu,
ir nebus svarstomas joks švelnesnis kaltinimas.
Be to, mes tikimės sąžiningo teismo,
kur galėsim pareikalauti tinkamos teisingumo priemonės.
Atleiskite, tai viskas.
Ir kokia gi bus ta tinkama teisingumo priemonė?
Tiesą sakant...
Pasakysiu štai ką.
Pernelyg ilgai mūsų mieste toleruojamas groteskiškas bei sisteminis
atsakomybės nebuvimas.
Visoje šalyje, sakyčiau.
Volstritas nusikalstamai nuskurdino nekaltus žmones
savo paskolų schemomis, bet nė vienas bankininkas nesėdo už grotų.
Farmacijos įmonės su savo opioidais vaikėsi pelno
ligonių gyvybių sąskaita.
Joks farmacininkas nenuteistas.
Taigi, Amerikai pasiųsta ir gauta žinutė:
jei sėdi pakankamai aukštai,
gali daryti beveik ką tik nori, ir tau nieko už tai nebus.
Jau nebe. Gana, ponai.
Tomi, gal gali pasakyti, ar tai mums padėjo?
Tomi.
- Tomi, uždaviau tau klausimą. - Luktelėk.
Gerai.
Esu labai dėkingas už paskyrimą.
Aš tikrai...
Labai dėkingas už skyrimą į šias pareigas.
O štai to tavo žeminančio nepasitikėjimo aš nepakęsiu.
Aš dirbu gerai.
Ar manai, būčiau skyręs tau šią bylą, jei taip nemanyčiau?
Čia labai daug žmonių
manęs išties nemėgsta.
Ir to priežastis...
jie pagauna tam tikrus ženklus
ne tik iš Reimondo ir Rasčio, bet ir iš tavęs.
Tomi.
Kas tau atsitiko
per pastarąjį mėnesį?
Tavo žiniai,
kad būtų palaikytas mūsų kaltinimas,
prisiekusieji mane privalo gerbti, taip?
Todėl ir padariau tą pareiškimą.
Aš čia esu geras vyrukas.
Būsimi prisiekusieji turi žinoti, o dar geriau – jausti tai.
Jie privalo suprasti, kad yra taip,
kaip sako Tomis Moltas.
- Džeiden, jau 7.30, dukrele. - Mielasis, krepšys paruoštas?
Jis čia pat.
Ei.
Per pusryčius jokių teismo procesų, ypač mano.
Išjunk.
Man ant veido milžiniškas spuogas. Gali pasakyt, ar tai vėžys?
- Tai ne vėžys. - Jis didžiulis.
- Turbūt dėl streso. - Tikrai?
Parodyk. Duok pažiūrėti.
- Gražiai atrodai. Eini į pokalbį? - Ačiū.
- Į terapiją, šiaip jau. - Tikriausiai smegenų auglys.
Puošiesi terapeutei?
Taip.
- Jai patinka, kai gražiai atrodau. - Kur mano telefonas?
Paskambinkit man kas nors.
- Paskambink tėčiui. - Aš skambinu.
Prisiekiu Dievu, jis čia.
- Skamba. - Ten.
Čia pat.
Kas čia?
Čia Džeiden.
Ką galvoji?
Nieko.
Netikiu.
Smagu.
Ir tiek.
Tikrai smagu.
Perduok mamai, kad gražiai atrodo.
Gerai.
- Gerai. Iki visiems. - Iki.
Iki.
- Nečiupinėk jo. Bus tik blogiau. - Aš nečiupinėju.
Kodėl Kailo dviratis konteineryje?
Nežinau. Aš jo neišmečiau, mielasis.
Jis niekam tikęs.
Pavaros neveikia ir ta grandinė vis krenta.
Todėl aš jį...
Gerai.
Ir tai vyko kada?
Prieš savaitę ar panašiai.
O pas mane buvai pirmadienį.
Dr. Raš, prašau, nereikia apie tiesos nesakymą, gerai?
- Aš tik... - Ne, aš...
Ir akivaizdu, kad tu
mąstei apie romaną su juo kur kas ilgiau.
Tai buvo tik bučinys.
Tai nebuvo...
tik bučinys.
Skamba lyg tai buvo romantiška.
Taip.
Tai buvo romantiška.
Labai romantiška.
Gal todėl
tu man to nepasakei.
Nežinau, kodėl nepasakiau.
Man nėra gėda.
Nėra.
Man patiko, jog galiu taip.
Jog esu
geidžiama.
Taip.
Jog manęs trokšta. Pajutau palengvėjimą.
Žinai,
kai buvau pas pas Kliftoną,
pamenu, kildama laiptais galvojau...
Džeiden manimi didžiuotųsi.
Džeiden?
Aš jaučiu jos...
Jos smerkimą.
Ir aš...
Gal man tik taip atrodo, nes pati smerkiu save
už tai, kad likau su juo.
Už tai, kad atleidau.
Už tai, kad myliu jį.
Taip, galėjau pasidulkinti su Kliftonu, bet to nepadariau.
O tu man sakai,
ar turiu tuo didžiuotis?
Labas.
Aš nesakau, kad laimėti neįmanoma.
Aš galiu laimėt šią bylą, Rasti.
Bet turi man leisti tai padaryt.
Galim užsiminti apie Lijamo Reinoldso sūnų? Žinoma.
Bet mūsų argumentai ne apie tai, kad kaltas kažkas kitas,
ar bent jau kažkas kitas konkrečiai.
Mūsų gynyba grindžiama tuo, jog jie negali įrodyti tavo kaltės.
Reikia pateikti įtikinamą alternatyvą man.
Antraip tai...
Aš nesutinku.
Ar Barbara mano, kad esi kaltas?
Žinoma, ne. Apie ką tu čia?
Ar neabejoji?
Taip, neabejoju.
Lorein šimtu procentų tiki, jog nužudei tu.
Ne aš ją įtikinau, suprantama,
o ji nėra iš tų, kurios iškart patiki tuo, ką kalba per TV.
Jos su Barbara yra draugės.
Barbara žino, kad esu nekaltas.
Tikiuosi, nes šioje byloje gali prireikti jos parodymų.
Kaip? Ji neturi alibi.
Ji, kaip tavo žmona,
gali įvertinti tavo elgesį
- tą vakarą. Kaip elgeisi... - Ne.
- kaip atrodei, ar buvai neramus... - Jos į teismą nekviesim.
...išsiblaškęs.
- Ji gali paliudyti... - Ne, Rėjau.
...iš savo unikalios perspektyvos, jog tu nebuvai tas, kuris nužudė žmogų
prieš porą valandų.
Tai, jog ji tiki tavimi, pasiųstų žinutę visiems.
Kad ji tiki tavo nekaltumu.
Tai daug reiškia.
Aš tikrai tai žinau.
Ir dar. Tai savaime suprantama, bet vis tiek patariu.
Nuo dabar iki proceso
nebesimuškim, gerai?
Pagaliau.
Rytoj prasidės teismo procesas, sulaukęs didelio dėmesio ne tik Čikagoje,
bet ir visoje šalyje.
Rastis Sabičas stos prieš prisiekusiųjų teismą.
Jis kaltinamas savo buvusios bendradarbės Karolinos Polemus nužudymu.
Gerai.
Pone Moltai.
Ponios ir ponai prisiekusieji, mes jau matėmės voir dire metu,
tačiau dar sykį prisistatysiu.
Aš esu Tomasinas Moltas,
bet aš, kaip ir jūs, esu čikagietis, todėl mane vadina Tomiu.
Mes kartu su ponu Niku Dela Gardija, kurį jūs irgi pažįstate, esam kaltintojai.
Mes atstovaujame Valstiją.
Mes pristatysime jums nusikaltimo įkalčius.
Jūs šiuos įkalčius pasversite, apsvarstysite
ir galiausiai nuspręsite, ar jie įrodo atsakovo kaltę.
Šis vyras yra kaltinamas Karolinos Polemus nužudymu.
Ir mes pristatysime jums fizinius, mokslinius bei teismo ekspertų įkalčius,
kuriais remdamiesi suformuluosite išvadas.
Pora žodžių apie auką.
ČIKAGA PRIEŠ ROZATĄ SABIČĄ
Aš ją pažinojau.
Mes visi ją pažinojome.
Mes kartu dirbome apygardos prokuratūroje.
Ji buvo visų mylima.
Kalbant apie įkalčius, mūsų pažinties faktas neturi būt svarbus.
Kad ja žavėjausi. Kad man jos trūksta.
Tai neturi jokios įrodomosios vertės,
tačiau aš neapsimetinėsiu, jog tai nesvarbu.
Todėl iš anksto noriu atsiprašyti, jei parodysiu jausmus.
Iš kaltintojų visi tikisi griežtumo, taip?
Bejausmiškumo.
Jie tik valdininkai.
Mes esame valdininkai vienintelės visuotinai pripažintos sistemos,
atskiriančios gėrį nuo blogio.
Mes biurokratai.
Spėju, įsivaizduojate, jog ilgus metus formuluodami kaltinimus,
nagrinėdami bylas ir matydami besikeičiančius atsakovus, užsigrūdiname.
Kad į viską žvelgiame lyg per miglą.
Ne šiandien, nes aš ją pažinojau.
Šiandien jūs visi
prisiėmėte vieną iš pačių atsakingiausių piliečio pareigų,
ir jūsų darbas bus surasti tiesą. Faktus.
Tai nelengva užduotis, kaip visi žinome.
Atmintis nuvilia, prisiminimai blunka,
o įkalčiai rodo skirtingus dalykus,
todėl gali būt, jog jums teks spręsti tada,
kai niekas, regis, nieko nežino arba nenori pasakyti.
O įkalčiai šioje byloje yra itin siaubingi.
Aš jums parodysiu vaizdą. Jis gana sukrečiantis.
Jei matytumėte tai per TV namie, išjungtumėte,
nežiūrėtumėte, neklausytumėte šito.
Šito niekam nereikia nei matyti, nei girdėti.
Bet čia jūs privalote.
Privalote, tiesa?
Tai tikras nusikaltimas. Tai tikra auka.
Karolina Polemus.
Ji turėjo sūnų,
Maiklą.
Taigi, yra ir tikro skausmo.
Galiausiai jūs neprivalote išsiaiškinti, kodėl tai atsitiko.
Žmogaus motyvai gali likt paslėpti giliai jo viduje.
Bet jūs privalote pasistengti nustatyti, kas atsitiko.
Antraip mes nesužinosime, ar šis vyras nusipelnė laisvės ar bausmės.
O jei negalim išsiaiškint tiesos, koks tai teisingumas?
Todėl Karolina pasirinko šį darbą.
Todėl mes visi pasirinkome šį darbą.
Vildamiesi teisingumo.
Taigi, aš neprašysiu apverkti Karolinos, nors gal jums ir norėsis.
Neprašysiu ir užjausti jos artimųjų, sūnaus.
Suprantama, jūs užjausite.
Aš tik maldauju jūsų būt teisingais. Būt ištikimais tiesai.
Karolina prašytų jūsų tik to.
Būt ištikimais tiesai.
Ačiū.
Blemba.
PAGAL SKOTO TEROU ROMANĄ
Išvertė Egidija Namavičė