Far!
- Forsvind fra mit hus! - Hold op!
Forsvind!
- Gå ind! - Okay!
Skat. Se på mig.
Rusty? Hvad fanden foregår der?
- Skat, han er væk nu. - Rusty, sig noget.
- Træk vejret. - Rusty?
I mente altså, at han havde oplysninger, så I tog hjem til ham.
Og så kommer han her for at... For hvad?
For at intimidere dig?
Rusty, du kunne have slået ham ihjel.
- Hvad, hvis han går til politiet? - Det gør han ikke.
Hvor ved du det fra?
Det gør han ikke.
NAVN CYKEL
- Tommy? - Ja.
Jeg hører, at jeg er første vidne eller et af de første. Hvorfor?
Forsvaret vil argumentere for vores forudindtagethed,
og det kan du straks skyde ned.
Forvent ikke, at jeg siger, at Rusty begik drab.
Nej, jeg forventer ikke noget som helst.
Jeg forventer kun, at du taler sandt. Har du et problem med det?
Hvad er der med jer to?
Har du noget kørende med ham?
- Med Rusty? - Ja.
I så fald skal jeg vide det.
Har du kysset med ham?
Upassende. Irrelevant.
Rend mig.
Du indkaldes som vidne for at udtale dig om forholdet mellem Carolyn og Rusty
og skal være professionelt objektiv.
Hvis du er bekymret for professionel objektivisme,
burde du måske trække dig.
Der har været en hel del omstruktureringer her,
og du skal vide, at Nico og jeg værdsætter loyalitet mere end alt andet.
Eksploderede det bare?
Ja, ud over det hele.
Hele kontoret.
Raymond, alle de her mareridt
fortæller dig én ting, og det er det, beviserne fortæller dig.
Kan vi droppe det her?
Er der skyggen af beviser, der peger på nogen andre?
Lo, det handler ikke om, hvorvidt der er beviser, der peger på andre.
Det er manglen på beviser, der peger på Rusty.
Jeg ved det godt. Bevisbyrden.
- Skal vi tale om den byrde, du bærer? - Kan vi lade være?
Det var ikke ham.
Det spiller ingen rolle.
Du er alligevel på forsvarets side nu.
Få nu fart på, Laura.
Fuck!
- Hvad fanden laver du? - Hej. Jeg vil bare tale med dig.
- Jeg ringer til politiet. - Gør du det efter forleden aften?
Fint. Skal jeg ikke køre dig derhen? Vi udfylder anmeldelsen sammen.
- Hvad fanden er der med dig? - Jeg vil bare tale med dig, ikke?
Hav nu bare en samtale med mig.
Du begik vold. Du var på hans ejendom.
- Han kan påstå, at du afpresser ham. - Gjorde jeg de ting?
- Han kom næppe... - Han kan bedst komme det i forkøbet
ved at gå til politiet.
Kan han få politiet på sin side ved at beskrive dig som en psykopatisk galning,
hvilket du fra mit synspunkt, Rusty, er ved at udvikle dig til. Jeg...
Mya.
Hun er fordomsfri og objektiv.
Hør lige Rustys teori.
Liam Reynolds er vores hovedmistænkte. Han havde motiv.
Jeg bliver røvrendt!
Og selvom han sad i fængsel, havde han midlerne.
Han kendte folk udenfor.
Ifølge Rigo, som har talt med nogle af de andre indsatte,
har Reynolds tilkendegivet, at han dræbte hende.
Hun gik efter at udbygge sin statistik.
Selv hvis Reynolds var indblandet...
Jeg ville med glæde slå hendes kranie ind.
Det, jeg siger... Carolyn skjulte beviserne.
- Som var ufyldestgørende. - Nej, Carolyn skjulte beviserne, Ray.
- Hej. - Har du fået resultaterne?
Intet uventet fra den foreløbige undersøgelse.
Og Ratzers sæd var på gerningsstedet for drabet.
Det er fandeme ikke så søgt, som du antyder.
Okay. Men det er ikke vores sag.
Det har hun ret i.
Jeg har lært to ting i mit arbejdsliv.
For det første vil meddelere i fængsler
sige eller opdigte hvad som helst for at forbedre deres situation.
For det andet har mordere tendens til at true og prale
og tage røven på andre indsatte.
De har til gengæld ikke tendens til at gå rundt og tilkendegive ting.
Beklager. Og selv hvis Reynolds var indblandet,
kan jeg stadig ikke se, hvad gavn vi har af ham Ratzer.
Jeg siger, at der kan være en forbindelse mellem de to. Måske kender de hinanden.
Det er mit liv.
Ja. Det ved jeg godt, og jeg vil gerne redde det,
for du bad mig om at forsvare dit liv og din frihed.
Men, Rusty, uanset hvad vores strategi bliver...
...bliver det ikke:
"Der er en fyr, der kender en anden fyr, som sidder i fængsel,
og der er fundet sæd fra dem begge i en død prostituerets lejlighed."
Som blev bundet på helt samme måde som Carolyn.
Ikke helt.
Lignende vis.
For pokker. Ved du hvad? Spørg Ratzer selv. Han kommer i morgen.
Hvad?
Ja.
Han er på løbebåndet.
Ja, det var mit forslag.
Han overfaldt en mand i går aftes. Så hellere løbebåndet.
Mor... Har han gjort det her?
Nej. Nej, skat.
Din far har en masse vrede indeni.
Men ikke det.
Ratzer. Jeg tror, det kan være ham.
Er du sikker på, at du ikke er forudindtaget?
Det kan godt være.
- Hvad tror mr. Horgan? - Ray tror, det er en blindgyde.
Han mener, jeg er blevet en tikkende bombe.
- Har han ret? - Måske.
Du har virket ret omskiftelig på det sidste.
Hvad skal det betyde?
Du tæskede en mand.
Jay, han kom hjem til os.
Han truede dig og mor.
Hvad skulle jeg have gjort?
Det ved jeg ikke.
- Jeg er bange på dine vegne. - Skat.
Det er okay.
- Hej, Tommy. - Hej, Carolyn.
- Stalker du mig? - Jeg stalker...
Det er kommet mig for øre, at du ikke vil arbejde sammen mig, og...
Hvem har sagt det?
For pokker. Det er lige meget hvem. Passer det, at du ikke vil det?
- Jeg... - Bare sig det.
Jeg sagde,
at jeg foretrækker at føre mine egne sager.
Hvis jeg skal assistere, vil jeg hellere gøre det for Rusty,
da han er vicechefanklager, og karrieremæssigt...
- Ja, det giver mening. - Ja.
Jeg hørte bare, at du specifikt ikke ville arbejde sammen med mig.
Det har jeg ikke sagt. Måske har nogen misforstået det.
Du arbejder sent.
Ja.
Hør lige. Ham Liam Reynolds, der dræbte Bunny Davis?
Hvad med ham?
Jeg hører forskellige ting.
- Troværdige trusler mod Carolyn. - Han sidder i fængsel.
Ja.
Men I har fulgt op på ham?
Ja, og hvis efterforskerne finder noget, ser vi på det.
Men du tror ikke, der er noget i det, vel?
- Han er i fængsel. - Ja.
Liam Reynolds er en blindgyde.
Lige nu fokuserer vi på Rusty Sabich, ikke?
Jo.
Barbara.
Clifton, det er Barbara Sabich.
Ja, jeg håbede, du ville ringe.
Undskyld. Det var en fejl.
Det er en dårlig idé.
Hvem var det, der sagde: "Vi fortryder de valg, vi aldrig traf?"
Jeg føler mig tryg.
Er det ikke negativt i kunstverdenen?
Ikke for mig.
Og jeg har ærligt talt haft svært ved at føle mig tryg på det sidste.
Lewis Carroll.
Hvad?
"I sidste ende er de eneste valg, vi fortryder, dem, vi aldrig traf."
Jeg troede, det var Oscar Wilde.
Nu føler jeg mig lidt mindre tryg.
Jeg vil gerne undgå at tage initiativet.
Du skal ikke gøre noget, du ikke vil.
Jeg vil gerne.
Jeg burde bare ikke.
Men jeg vil gerne.
Jeg havde intet med det at gøre.
Men De havde noget med hende at gøre, mr. Ratzer.
Deres sæd blev fundet i hendes lejlighed.
- Men jeg var der ikke den aften. - Så De kan alligevel godt huske hende?
Havde De sex med den kvinde?
- Ja, muligvis. - Muligvis?
Jeg dyrkede omgang med prostituerede, ikke?
Og hun ser bekendt ud, ikke?
Men hør lige...
...jeg elsker min kone.
Men efter fire børn havde hun næsten aldrig lyst til sex.
Så nogle gange, ja. Ikke tit.
Og denne mand?
- Jeg har aldrig set ham før. - Er De sikker?
Ja, jeg er sikker. Hvorfor skulle jeg lyve?
Er De bange for at blive impliceret i hendes død?
Det kan De allerede være, da Deres dna blev fundet på gerningsstedet.
Vi ved, at Liam Reynolds gjorde det her.
Hvis De kender ham, er det nu, De skal sige det.
Vi må gå videre med det.
- Jeg kender ham altså ikke. - Vi ved, De var der.
Jeg har aldrig set ham før. og jeg havde intet med det der at gøre.
Armene ud til siden.
- Næste. - Vend Dem om.
- Det er fint. - Godmorgen.
Værsgo.
Mr. Molto, må jeg bede om en kort kommentar?
Vi forstår, at der er blevet tilbudt en aftale.
Vi kommer ikke til at indgå aftaler.
Tiltalte står anklaget for drab, og vi overvejer ikke en mildere tiltale.
Vi ser frem til en fair proces, hvor retfærdigheden sker fyldest. Det var alt.
Og hvad er udfaldet, hvis retfærdigheden sker fyldest?
Faktisk...
...vil jeg sige dette.
Der har været en grotesk og systematisk manglende ansvarlighed,
som alt for længe har gennemsyret byen. Jeg vil endda sige hele landet.
Uskyldige mennesker endte i fattigdom på grund af Wall Streets ulovlige adfærd
med svindel med boliglån, og ikke én finansmand røg i fængsel.
Medicinalfirmaer vægtede indtjening højere
end patienternes liv med deres opioider. Ingen fra den branche røg i fængsel.
Så budskabet er krystalklart i USA. Hvis man er højt nok på strå,
kan man gøre nærmest alt og slippe godt fra det.
Men ikke længere.
Tommy, kan du fortælle mig, hvordan det gavnede os?
Tommy.
- Tommy, jeg spørger dig om noget. - Øjeblik.
Okay.
Jeg er virkelig glad for udnævnelsen.
Jeg er meget...
Jeg er taknemlig for udnævnelsen.
Det, jeg ikke er glad for og ikke kan tolerere, er den sølle mistillid.
Jeg er dygtig til mit arbejde.
Tror du, jeg ville give dig sagen, hvis jeg ikke mente det?
Jeg ved, at der er mange her, som har et eller andet problem med mig.
Og årsagen er...
...at de hører små bemærkninger. Ikke bare fra Raymond og Rusty, men også fra dig.
Tommy.
Hvad er der sket med dig i den sidste måned?
Jeg vil sige...
For at øge chancen for en dom
må jeg fremelske respekt og velvilje fra puljen af nævninge, ikke?
Derfor kom jeg med den udtalelse.
Jeg er den gode her.
Det skal potentielle nævninge vide og ikke mindst føle.
De skal forstå, at tingene er, som de er, fordi Tommy Molto siger det.
- Jaden, klokken er 7.30, skat. - Er din taske pakket?
Den er lige der.
Hej.
Ingen drabssager ved morgenmaden. Især ikke min. Sluk.
Jeg har en kæmpe bums i ansigtet. Vil du sige, om det er kræft?
- Det er det ikke. - Den er enorm.
- Det er nok stress. - Lad mig se.
- Du ser godt ud. Skal du til jobsamtale? - Tak.
- Faktisk til psykolog. - Det må være en hjernesvulst.
- Klæder du dig sådan for din psykolog? - Ja.
- Hun kan godt lide, at jeg er fin. - Hvor er min telefon?
Jeg... Vil nogen ringe til min telefon?
- Vil I ringe? - Jeg ringer.
Jeg vil sværge på, at den er her.
- Den ringer. - Der.
Den må være tæt på.
Hvem er det?
Det er Jaden.
- Hvad tænker du på? - Ikke noget.
Jeg tror ikke på dig.
At det er hyggeligt. Ikke andet.
Det er hyggeligt. Vil du sige til din mor, at hun er smuk?
Det skal jeg nok.
- Hej med jer. - Hej.
Hej.
- Du gør det værre ved at røre den. - Jeg rører den ikke.
Hvorfor ligger Kyles cykel i affaldsbeholderen?
Det ved jeg ikke. Jeg har ikke lagt den der.
Den er affald.
Gearene er smadrede, og kæden bliver ved med at hoppe af, så jeg...
Okay.
- Og hvornår var det? - For en uges tid siden.
Og vi havde en samtale sidste mandag.
Kan vi undlade at tale om usandheder?
- Jeg magter ikke... - Nej, jeg...
Og du har tydeligvis overvejet at have en affære med ham meget længere end det.
En af... Det var bare et kys.
Det var ikke...
...bare et kys.
Det lyder, som om det var en romance.
Ja.
Det var romantisk.
Meget romantisk.
Måske er det derfor...
...du ikke fortalte mig det.
Jeg ved ikke hvorfor. Jeg...
Jeg skammer mig ikke.
Det gør jeg ikke.
At vide, at jeg kunne.
At vide, at jeg var...
...eftertragtet.
Ja.
Begæret. Jeg følte mig lettet.
Ser du...
...da jeg var hos Clifton,
gik jeg op ad trappen, og jeg kan huske, at jeg tænkte...
...at Jaden ville være stolt af mig.
Jaden?
Jeg kan mærke hendes...
Jeg kan mærke hendes fordømmelse.
Og jeg...
Måske projicerer jeg, fordi jeg fordømmer mig selv...
...for at blive hos ham.
For at tilgive ham.
For at elske ham.
Jeg kunne godt have kneppet med Clifton, men det gjorde jeg ikke.
Så sig mig...
...er det noget, jeg bør være stolt af?
Hej.
Jeg siger ikke, at sagen ikke kan vindes.
Jeg kan godt vinde sagen, Rusty. Men så må du lade mig gøre det.
Kan vi hentyde til sønnen eller Liam Reynolds? Klart.
Men vores sag bygger ikke på, at en anden gjorde det. I hvert fald ikke en specifik.
Vores forsvar er, at de ikke kan bevise, at du gjorde det.
Vi må præsentere et troværdigt alternativ til mig. Ellers er det...
Jeg er uenig.
Tror Barbara, at du er skyldig?
Selvfølgelig ikke. Hvad antyder du?
- Er du sikker? - Ja, jeg er sikker.
Lorraine er fuldstændig overbevist om, at du gjorde det.
Det har hun naturligvis ikke fra mig.
Hun er ikke typen, der bare godtager det, der bliver sagt i medierne.
Hun og Barbara er nære venner.
Barbara ved godt, at jeg er uskyldig.
Det håber jeg, for sagen kan afhænge af hende.
Hvordan? Hun kan ikke give mig et alibi.
Hun kan som din hustru
vidne om din væremåde senere den aften. Hvordan du opførte dig.
- Din adfærd. Om du var ophidset, fjern. - Hun skal ikke vidne.
Fra sit unikke perspektiv kan hun bevidne, at du umuligt kan have begået
et drab i timerne forinden.
Det sender et budskab til alle, der følger med, at hun tror på dig.
At hun tror på din uskyld.
Det betyder noget.
Så meget ved jeg.
Det siger jo sig selv, men nu får du det alligevel at vide.
Fra nu af og frem til retssagen lader vi være med at tæske flere.
Nu sker det endelig.
I morgen tager retssagen, der ikke bare har vakt opsigt i Chicago,
men i hele landet, sin begyndelse.
Rusty Sabich stilles foran et nævningeting
under anklage for drabet på sin tidligere kollega Carolyn Polhemus.
Godt.
Mr. Molto.
Mine damer og herrer i juryen, vi har allerede mødt hinanden tidligere,
men tillad mig at præsentere mig igen. Jeg hedder Tommasino Molto,
men ligesom Dem kommer jeg fra Chicago, så bare Tommy.
Jeg er anklager i sagen sammen med mr. Nico Della Guardia, som De også har mødt.
Vi repræsenterer anklagemyndigheden. Vi fremlægger beviser på en forbrydelse.
De skal vurdere beviserne og i sidste ende afgøre, om de beviser tiltaltes skyld.
Manden her er anklaget for drabet på Carolyn Polhemus.
Vi fremlægger vidnesbyrd samt fysiske, videnskabelige og tekniske beviser,
der gør Dem i stand til at træffe en afgørelse.
En kort bemærkning om offeret.
CHICAGO MOD ROZAT SABICH
Jeg kendte hende. Vi kendte hende alle sammen.
Hun var vores kollega hos anklagemyndigheden. Vellidt af alle.
Rent bevisretligt bør det ikke betyde noget, at jeg kendte hende.
Beundrede hende. At jeg savner hende. Det har ingen bevisretlig værdi,
men jeg vil ikke lade, som om det er ligegyldigt.
Så hvis mine følelser skinner igennem, vil jeg undskylde på forhånd.
Anklagere forventes at være hårdføre, ikke sandt?
Følelseskolde.
Maskinelle.
Vi er funktionærer i det eneste universelt accepterede system,
der skelner mellem rigtigt og forkert. Vi er bureaukrater.
De forestiller Dem måske, at vi efter mange års tiltaler
og retssager og et væld af anklagede med tiden hærdes.
At det hele flyder lidt sammen. Ikke i dag. For jeg kendte hende.
I dag har De alle sammen
påtaget Dem et af de mest alvorstunge hverv som borgere,
og det er alene Deres opgave at finde frem til sandheden. Kendsgerningerne.
Det er som bekendt ikke nemt.
Når hukommelsen svigter, erindringer står uklart,
og beviser peger i forskellige retninger,
kan De blive tvunget til at afgøre noget,
som ingen tilsyneladende ved eller er villige til at sige.
Og beviserne i denne sag... Detaljerne er usigeligt grusomme.
Jeg viser et billede. Det er ganske voldsomt.
Hvis De så det her derhjemme, ville De slukke for det.
Ikke se eller høre på det. Ingen burde tvinges til at se det eller høre på det.
Men det skal De her.
Det er De nødt til, ikke?
Det er en ægte forbrydelse med et ægte offer. Carolyn Polhemus.
Og hun havde en søn.
Michael.
Så smerten er ægte.
I sidste ende behøver De ikke fastlægge, hvorfor det skete.
En persons motiv kan for evigt være gemt væk indeni.
Men De skal forsøge at afgøre, hvad der skete.
Ellers ved vi ikke, om manden fortjener at blive frikendt eller straffet.
Hvis vi ikke kan afdække sandheden, hvilket håb om retfærdighed er der så?
Det var derfor, Carolyn valgte det job.
Det var derfor, vi alle valgte det job. Håbet om retfærdighed.
Så jeg vil ikke bede Dem om at fælde tårer for Carolyn, selvom De måske gør det.
Jeg vil ikke bede Dem om at have ondt af hendes familie og hendes søn.
Selvfølgelig har De det.
Jeg vil udelukkende bønfalde Dem om at være tro mod sandheden.
For Carolyn... Det er det eneste, hun ville have ønsket.
Bare vær tro mod sandheden.
Tak.
Fuck.
BASERET PÅ SCOTT TUROWS ROMAN
Tekster af: Eskil Hein