Tati!
- Táhni odsud. - Rusty, přestaň!
Vypadni!
- Dovnitř! - Dobře!
Zlato. Koukni na mě.
Rusty? Co se sakra děje?
- Je pryč, zlato. - Rusty, mluv.
- Dýchej. - Rusty?
NEDOSTATEK DŮKAZŮ
Myslel sis, že něco ví, a šels do jeho domu.
A on pak přijde sem kvůli... Proč?
Aby tě zastrašil?
Rusty, mohl jsi ho zabít.
Co když půjde na policii?
Nepůjde.
Jak to víš?
Nepůjde.
JMÉNO KOLO
- Tommy? - Jo?
Prý jsem první svědkyně, nebo jedna z prvních. Chci vědět proč.
Obhajoba se bude ohánět podjatostí a ty to můžeš rovnou vyvrátit.
Jestli čekáš, že Rustyho usvědčím z vraždy...
Ne. Nic takového od tebe nečekám.
Stačí, když řekneš pravdu. Máš s tím problém?
Co to mezi vámi je?
Máš s ním něco?
- S Rustym? - Jo.
Kdyby jo, musím to vědět.
Políbilas ho?
To je nevhodné.
Irelevantní.
Běž do prdele.
Jako svědkyně budeš muset potvrdit vztah mezi Carolyn a Rustym.
- Jde mi o profesionální objektivitu. - Pokud tě vážně trápí objektivita,
možná bys měl vyloučit sám sebe.
Probíhá tu teď zásadní reorganizace
a měla bys vědět, že pro Nica i pro mě je prvořadým kritériem loajalita.
Vybuchla?
Jo. Rozprskla se.
Po celý kanceláři.
Raymonde, tyhle noční můry
ti naznačují jediné.
To, o čem vypovídají...
- Dost. - ...důkazy.
Existuje třeba jen drobný důkaz, který ukazuje na někoho jiného?
Lo, tady nejde o důkazy, které by ukazovaly na někoho jiného.
Nic neukazuje...
- Na něj. - ...na Rustyho.
Já vím. Důkazní břemeno.
- Promluvíme si o tvém břemenu? - Můžeš toho nechat?
On to neudělal.
To je fuk.
Stejně stojíš na straně obhajoby.
Jdeme, Lauro. Rychle.
Kruci!
- Hej! Co to sakra děláte? - Klid. Hej.
Chci si promluvit.
Zavolám poldy.
Zavoláte poldy? Po té minulé noci?
Fajn. Zavezu vás na stanici.
Vyplníme hlášení spolu.
Jste normální?
Jen si chci promluvit.
Jen si popovídáme.
Napadl jsi ho. Vnikl jsi k němu.
- Může tvrdit, že ho vydíráš. - Já ho napadl?
- Těžko věřit, že by... - Bude o krok napřed,
když půjde na policii.
Když si policajty nakloní tím,
že tě vylíčí jako vyšinutýho sociopata,
k čemuž to dle mýho názoru
pomalu směřuje, tak...
Myo.
Je nezaujatá.
Je objektivní.
Poslechni si Rustyho teorii.
Liam Reynolds je nejlepší podezřelý. Měl motiv.
Když se mnou někdo vyjebe!
Je ve vězení, ale měl prostředky. Měl kontakty venku.
A podle Rigo, která vyslechla pár vězňů,
Reynolds naznačil, že ji zabil.
Šlo jí o zářezy na pažbě.
I kdyby v tom Reynolds jel...
S radostí bych jí roztříštil lebku.
Říkám, že... Carolyn zatajila důkazy.
- Byly neprůkazný. - Ne, Carolyn je zatajila.
- Čau. - Už máš výsledky?
Analýza neodhalila nic nečekaného.
A Ratzerovo sperma bylo na místě vraždy.
Takže to není úplná hovadina, jak to ty líčíš.
Dobře. Ale tohle není náš případ.
Má pravdu.
Hele, za svou odbornou praxi jsem zjistil dvě věci.
Zaprvé vězni coby informátoři
řeknou nebo si vymyslí cokoli, aby si polepšili.
Zadruhé ten, kdo spáchá vraždu, většinou vyhrožuje a chvástá se,
aby se spoluvězni vyjebal.
Obvykle je ale neobchází, aby se jim svěřil.
Je mi líto.
A i kdyby v tom Reynolds měl prsty,
nechápu, jak nám má ten Ratzer pomoct.
Ti dva na sebe mohou být napojení, Raymonde.
Třeba se znají.
Jde tady o můj život.
Jo.
Já vím a chci ho zachránit,
protože tys mě požádal, abych bránil tvůj život, tvou svobodu.
Ale bez ohledu na strategii...
nemůžeme říct:
„Jeden chlápek zná chlápka, co zrovna sedí ve vězení,
a sperma obou se našlo v bytě mrtvý prostitutky.“
Která byla svázaná stejně jako Carolyn.
Stejně ne.
Podobně.
Bože. Fajn. Víte co?
- Zeptejte se Ratzera sami. Zítra tu bude. - Co?
Jo.
Běhá na pásu.
No jo. To jsem mu navrhla já.
Včera napadl člověka.
Radši ať to odnese pás.
Mami, udělal to?
Ne. Ne, zlato.
Tvůj táta má v sobě spoustu vzteku.
Ale tohle ne.
Ratzer. Mohl to udělat on.
Určitě nejsi jen zaujatý?
Je to možný.
Co si myslí pan Horgan?
Podle něj to nikam nepovede a že jsem jako neřízená střela.
Má pravdu?
Možná.
Taky mi přijde, že se chováš kapku nepředvídatelně.
Co tím myslíš?
Zmlátil jsi člověka.
Jay, vnikl do našeho domu.
Vyhrožoval tobě. Vyhrožoval mámě.
Co jsem měl dělat?
Nevím.
Mám o tebe strach.
Zlato.
To bude dobrý.
- Ahoj, Tommy. - Carolyn.
- Stalkuješ mě? - Jasně...
Tak jo, poslyš. Doneslo se ke mně, že se mnou nechceš pracovat...
Kdo to řekl?
Bože. To je jedno. Je to pravda? Nechceš se mnou pracovat?
- Já... - Pravdu.
Já...
Mám radši, když své případy můžu vést.
A kdybych měla někomu asistovat, pak bych radši dělala s Rustym.
Je to hlavní zástupce prokurátora a co se týče kariéry...
- Jo. To dává smysl. - Jo.
Jen se mi doneslo, že výslovně odmítáš dělat se mnou.
To jsem neřekla.
Možná to někdo špatně pochopil.
Pracuješ přesčas.
Jo.
Poslyš, Liam Reynolds, ten, co zabil Bunny Davisovou...
Co s ním?
To je přesně ono. Šíří se fámy, že možná Carolyn vyhrožoval.
- Je v lochu. - A...
Jo.
Ale prověřili jste ho?
Jo. Pokud se objeví něco nového, budeme se tím zabývat.
Ale nemyslíš si, že se něco objeví, že ne?
- Je ve vězení. - Jo.
Liam Reynolds je slepá ulička.
Soustředíme se na Rustyho Sabiche, ne?
Jo.
Barbaro.
Cliftone, tady Barbara Sabichová.
Jo. Doufal jsem, že zavoláš.
Omlouvám se. Byla to chyba.
Byl to špatný nápad.
Kdo pronesl větu, „litujeme toho, co jsme nezkusili“?
Dává mi to pocit bezpečí.
Není to ve světě umění špatně?
Nemyslím si.
Upřímně, bezpečí je pro mě v poslední době trochu vzácné.
Lewis Carroll.
Cože?
„Nakonec litujeme jen těch příležitostí, kterých jsme nevyužili.“
To nebyl Oscar Wilde?
Teď se cítím o něco míň v bezpečí.
Nechci být ten, kdo udělá první krok.
A abys udělala něco, co nechceš.
Já ale chci.
Jen bych neměla.
Ale chci.
S tím nemám nic společnýho.
Ale s ní jste něco měl, pane Ratzere.
V jejím bytě se našlo vaše sperma.
Tu noc jsem tam nebyl.
Takže si na ni přece jen vzpomínáte?
Měl jste s tou ženou sex?
Jo, je to možný.
Možný?
Koukněte, stýkal jsem se s prostitutkami.
Tahle je mi povědomá, jasný?
Ale víte...
svou ženu miluju.
Ale po čtyřech dětech ji sex omrzel.
Takže občas se to dělo, ano. Ne často.
A tenhle muž?
Toho neznám. Nikdy jsem ho neviděl.
Jste si jistý?
Jo, jsem si jistej.
- Proč bych lhal? - Kvůli obvinění z účasti na její smrti?
Což je pravděpodobné vzhledem k tomu, že se na místě činu našlo vaše DNA.
Víme, že to udělal Liam Reynolds.
Pokud toho muže znáte, teď je vhodná chvíle nám to sdělit.
Budeme to muset hnát dál.
- Hele, neznám ho, jasný? - Víme, že jste tam byl.
Nikdy jsem ho neviděl a s tímhle nemám nic společnýho.
Rozpažit.
- Další. - Otočit.
- Do řady. - Zdravím.
Můžete jít.
Pane Molto, stručný komentář?
Údajně je na stole dohoda o přiznání viny.
Žádnou dohodu nepřijmeme.
Jde tu o vraždu. Mírnější obvinění nepřichází v úvahu.
Těšíme se na férový soud, kde se domůžeme řádné spravedlnosti.
Víc vám neřeknu.
A jak si tu řádnou spravedlnost představujete?
Vlastně...
řeknu toto.
V tomto městě jsme už dlouho svědky
absurdního a soustavného nedostatku odpovědnosti.
Vlastně v celé této zemi.
Wall Street uvrhla nevinné lidi do chudoby
fixlováním hypoték a žádný bankéř za to nešel do vězení.
Farmaceutické firmy upřednostňovaly zisky z opioidů před životy pacientů.
Nikdo za to nešel do vězení.
Tyhle případy vyslaly v Americe vzkaz,
že když máte dostatečný vliv, projde vám téměř cokoli.
Teď už ne. Ne.
Tommy, můžeš mi říct, v čem nám to mělo pomoct?
Tommy.
- Tommy, na něco se ptám. - Dej mi chvilku.
Dobře.
Opravdu si této funkce vážím.
Jsem vážně...
Jsem za tu funkci vděčný.
Co se mi ale nelíbí a nebudu to tolerovat, je tahle nedůvěra.
Svou práci dělám dobře.
Myslíš, že bych ti tenhle případ jinak svěřil?
Znám tu spoustu lidí,
kteří se mnou mají nějaký problém.
A je to tím, že...
Všímají si narážek, nejen od Raymonda a Rustyho, ale i od tebe.
Tommy.
Co se to...
- Hele... - ...s tebou děje?
Pro pořádek...
Abychom měli šanci na usvědčení,
potřebuju si u poroty vybudovat respekt a důvěru, jasný?
Proto to moje prohlášení.
Já jsem tady ten hodnej.
Porotci to musí vědět, a hlavně to musí cítit.
Musí pochopit, že to je, jak to je,
protože to říká Tommy Molto.
- Jaden, je 7:30. - Zlato, máš batoh?
Je tamhle.
Hej.
Žádné procesy vraždy u snídaně, zvlášť ne ten můj. Vypni to.
Mám na tváři obří beďar. Není zhoubnej?
- Není. - Je obří.
- Ze stresu. - Jo?
Ukaž. Mrknu se.
- Sluší ti to. Máš pohovor? - Díky.
- Terapii. - To bude nádor na mozku.
- Vyfikla ses kvůli terapeutce? - Jo.
- Prý mám na sebe dbát. - Kde mám mobil?
Přísa... Můžete mě prozvonit?
- Prozvoň tátu. - Volám.
Určitě je někde tady.
- Zvoní. - Tam.
Někde blízko.
Kdo je tam?
Tady Jaden.
Co si myslíš?
Nic.
Nevěřím ti.
Je to hezký.
Nic víc.
Je to hezký.
Řekneš za mě mámě, že je krásná?
Jo.
- Tak ahoj. - Čau.
Čau.
- Nesahej si na to. Zhoršíš to. - Ne.
Co... Proč je... Proč je Kyleovo kolo v popelnici?
Nevím. Já ho tam nehodila, zlato.
Je to odpad.
Má rozbitý převody a řetěz pořád padá. Tak jsem...
Dobře.
Kdy to bylo?
Asi před týdnem.
A v pondělí jsme měly sezení.
Můžeme prosím nemluvit o nepravdách?
- Já prostě... - Ne já...
A zjevně...
uvažujete, že si s ním něco začnete, už delší dobu.
Co... Byl to jen polibek.
To nebyl...
jen polibek.
Zní to... Zní to romanticky.
Jo.
Bylo to romantické.
A velmi.
Možná proto...
jste nic neřekla.
Nevím, proč jsem vám to neřekla. Já...
Necítím stud.
Vážně ne.
To vědomí, že jsem mohla.
Vědomí, že mě někdo...
chtěl.
Jo.
A toužil po mně. Cítila jsem úlevu.
Víte...
když jsem byla u Cliftona,
šla jsem po schodech nahoru a pomyslela jsem si...
Jaden by na mě byla hrdá.
Jaden?
Cítím, jak...
Cítím, jak mě odsuzuje.
A já...
Možná se do ní promítám, protože odsuzuju sama sebe...
za to, že jsem s ním zůstala.
Že jsem mu odpustila.
Že ho miluju.
Mohla jsem se vyspat s Cliftonem, ale neudělala jsem to.
Tak mi řekněte...
Měla bych na to být hrdá?
Čau.
Poslyš, netvrdím, že je to bez šance.
Můžu ten případ vyhrát, Rusty.
Ale musíš mi to dovolit.
Můžeme poukázat na syna nebo Liama Reynoldse? Jistě.
Nehrajeme to na to, že to udělal někdo jiný,
nebo aspoň ne někdo konkrétní.
Hájíme se tím, že to nemůžou prokázat tobě.
Musíme předložit věrohodnou alternativu ke mně.
Jinak... Je to...
Nesouhlasím.
Myslí si Barbara, že jsi vinen?
Jistěže ne. Kam tím míříš?
- Jsi si jistý? - Ano, jsem si jistý.
Lorraine je stoprocentně přesvědčená, žes to udělal.
Ode mě to evidentně nemá
a ona není ten typ, co hned uvěří tomu, co slyší ve zprávách.
S Barbarou jsou si blízké.
Barbara ví, že jsem nevinný.
To doufám, protože to celý může záviset na ní.
Jak to? Nemůže mi zajistit alibi.
- Coby tvá žena může potvrdit tvé chování... - Ne.
- ...tu noc. Jak ses choval... - Ne.
- Byls rozrušenej? - Nebude svědčit.
Roztržitej?
- Dosvědčí... - Ne.
...ze svý jedinečný pozice, žes nemohl pár hodin předtím
spáchat vraždu.
To všem, co to sledují, vyšle vzkaz, že ti věří.
Že věří v tvou nevinu.
To něco znamená.
To vím jistě.
A asi to nemusím zdůrazňovat, ale stejně to řeknu.
Do konání soudu
už nikoho nemlať.
Konečně.
Zítra začne soudní proces, který sleduje nejen Chicago, ale i celá země.
Rusty Sabich stane před porotou z jemu rovných
a bude čelit obviněním z vraždy své kolegyně Carolyn Polhemusové.
Dobře.
Pane Molto.
Dámy a pánové porotci, setkali jsme se už při výběry poroty,
ale představím se znovu.
Jmenuji se Tommasino Molto, ale jsem z Chicaga, proto mi říkají Tommy.
Povedu obžalobu spolu s panem Nicem Della Guardiou. Také ho znáte.
Zastupujeme lid.
Předložíme vám důkazy o zločinu.
Vy je posoudíte, projednáte je
a rozhodnete, zda prokazují vinu obžalovaného.
Tento muž je obžalovaný z vraždy Carolyn Polhemusové.
Poskytneme vám svědecké, hmotné, vědecké a forenzní důkazy,
které vám dopomohou k utvoření závěru.
Pár slov o oběti.
OKRES COOK, ILLINOIS
LID CHICAGA VS. ROZAT SABICH
Znal jsem ji.
Všichni jsme ji znali.
Byla to má kolegyně v kanceláři prokurátora.
Všemi zbožňovaná.
Z pohledu důkazů by nemělo být důležité, že jsem ji znal, obdivoval a že mi chybí.
Nemá to žádný důkazní význam, ale nebudu dělat, že na tom nezáleží.
Takže pokud projevím emoce, už teď se za to omlouvám.
Od žalobců se očekává, že budou houževnatí, že?
Necitliví.
Funkcionáři.
Jsme funkcionáři jediného všeobecně přijímaného systému
v tom, že rozlišujeme dobro od zla. Jsme byrokraté.
Nejspíš si myslíte, že po letech vznášení obvinění,
vedení případů a setkávání se s obžalovanými jsme už zvyklí.
Že nám to jen splývá.
No, dnes ale ne, protože já ji znal.
Dnes jste... vy všichni
přijali posvátný závazek vyplývající z občanství
a vaším úkolem je odhalit pravdu. Fakta.
Jak víme, není to snadný úkol.
Může nás zrazovat paměť, vzpomínky zahaluje mlha
a důkazy ukazují různými směry.
Možná budete muset rozhodnout něco, co nikdo zjevně neví nebo to odmítá říct.
A důkazy v tomto případě... Detaily jsou nevýslovně děsivé.
Ukážu vám snímek. Zobrazuje násilí.
Dobře. Vidět tohle doma v televizi, vypnete ji.
Nebudete se na to dívat ani to poslouchat.
Nikdo by k tomu neměl být nucen.
Tady ale musíte.
Musíte.
Je to skutečný zločin. Skutečná oběť.
Carolyn Polhemusová.
Měla syna.
Michaela.
Někdo tím trpí.
Nakonec se nemusíte snažit zjistit, proč se to stalo.
Motiv může dotyčný navždy nosit v sobě.
Ale musíte se snažit odhalit, co se stalo.
Jinak nezjistíme, zda by tento muž měl být osvobozen, nebo potrestán.
A když nezjistíme pravdu, jaká je pak naděje na spravedlnost?
Proto Carolyn tuhle práci dělala.
Proto my všichni děláme tuhle práci. Kvůli naději na spravedlnost.
Nebudu chtít, abyste pro Carolyn plakali, i když se tomu možná neubráníte.
Nebudu po vás chtít, abyste soucítili s její rodinou a synem.
To je samozřejmé.
Jen vás snažně prosím, abyste byli upřímní. A byli věrni pravdě.
Nic jiného by Carolyn nežádala.
Jen abyste byli věrni pravdě.
Děkuji vám.
Do hajzlu.
PODLE ROMÁNU OD SCOTTA TUROWA
Překlad titulků: Petra Kabeláčová