Тате!
- Махай се от дома ми! - Ръсти, спри!
- Влизай! - Добре!
Миличка, погледни ме.
Ръсти? Какво става, по дяволите?
- Миличка, отиде си. - Обади се!
- Дишай. - Ръсти?
Решил си, че има информация, и си отишъл у тях.
А той защо дойде тук? Да те сплаши ли?
Можеше да го убиеш.
- Ами ако отиде в полицията? - Няма.
Откъде знаеш?
Няма да отиде.
ИМЕ КОЛЕЛО
- Томи? - Да?
Казаха ми, че ще свидетелствам първа. Искам да знам защо.
Защитникът ще твърди, че обвинението е пристрастно, а ти ще го обориш.
- Не очаквай да кажа, че Ръсти я е убил. - Нямам никакви очаквания.
Само искам да кажеш истината. Проблем ли е?
Какво има между вас двамата? Да не си хлътнала по него?
- По Ръсти ли? - Да, ако е така, трябва да знам.
Целувала ли си го?
Неуместен въпрос, няма връзка с делото. Начукай си го.
Призована си да свидетелстваш за връзката между Каролин и Ръсти.
Въпросът е обективна ли си.
Ако си притеснен за обективността, може би трябва да си дадеш отвод.
В прокуратурата тече голямо преструктуриране.
Искам да знаеш, че аз и Нико най-много ценим лоялността.
И се взриви?
Да, пръсна се навсякъде. Из целия кабинет.
Реймънд, всички тези кошмари
ти казват същото, което потвърждават и доказателствата.
Спри.
Има ли дори и малка брънка, която да сочи към някой друг?
Въпросът не е дали уликите сочат към друг. Липсват такива, сочещи към Ръсти.
Да, доказателствената тежест.
- А тежестта, която ти носиш? - Стига, моля те.
Не я е убил.
Няма значение.
Вече си му защитник.
Лора, забързай се!
Мамка му!
- Какво правиш тук? - Чакай, успокой се.
- Искам да поговорим. - Ще повикам полиция.
След онази вечер ли? Ако искаш, ще те закарам в участъка.
- Ще попълним заедно формуляра. - Какъв ти е проблемът?
Искам само да поговорим. Може ли? Да седнем и да поговорим спокойно.
Нападнал си го, влязъл си в имота му.
- Ще каже, че го изнудваш. - Аз ли съм го нападнал?
Най-добре е да действаш изпреварващо и да отидеш в полицията.
За да омилостиви ченгетата, може да те опише като откачен социопат,
а ако питаш мен, Ръсти,
попаднал си във водовъртеж и затъваш.
Мая!
Тя е безпристрастна и обективна. Чуй теорията на Ръсти.
Най-вероятният извършител е Лиам Ренълдс. Имал е мотив.
Прецака ме!
В затвора е, но е имал възможност. Има познати на свобода.
Според Риго, която си поговори с неколцина затворници,
- Ренълдс е намекнал, че я е убил. - Гледаше да запише повече осъдени.
Дори Ренълдс да е замесен...
С удоволствие бих й смазал черепа.
Обяснявам ти, че Каролин е потулила уликите.
- Били са неубедителни. - Потулила ги е, Рей.
Дойдоха ли резултатите?
Няма нищо неочаквано.
А семенната течност на Рацър е открита на местопрестъплението.
Не е толкова невероятно, колкото го изкарваш.
Добре, но това е друго дело.
Права е.
От професионалния си опит съм научил две неща.
Едното е, че затворниците информатори
са готови да скалъпят всичко, за да си намалят присъдата.
А второто е, че убийците заплашват, хвалят се, изнасилват съкилийниците си.
Но много рядко се случва да намекват разни неща.
Съжалявам. А дори Ренълдс да е замесен, пак не виждам как ще ни помогне Рацър.
Двамата може да са свързани, Реймънд. Може да се познават.
- Става дума за живота ми. - Да.
Знам и искам да го спася, защото ме помоли да защитя живота и свободата ти.
Но каквато и да е стратегията ни,
няма да гласи: "Този тип се познава с един затворник
и двамата са оставили семенна течност в апартамента на мъртва проститутка".
- Тя беше вързана точно като Каролин! - Не точно.
По подобен начин.
Добре, знаеш ли какво?
- Питай Рацър лично, утре ще е тук. - Какво?
Да.
Бяга на пътеката.
Да, аз му го предложих.
Снощи нападна човек. По-добре да си го изкарва с бягане.
Мамо, дали я е убил?
Не, миличка.
Баща ти е натрупал много гняв,
но не чак дотам.
Мисля, че може да е Рацър.
Дали не разсъждаваш пристрастно?
- Възможно е. - Какво мисли г-н Хорган?
Рей смята, че са напразни надежди и че вече си изпускам нервите.
- Прав ли е? - Може би.
- Май наистина си извън равновесие. - Какво искаш да кажеш?
Преби човек.
Джей, той дойде в дома ни.
Заплаши теб и майка ти. Какво трябваше да направя?
Не знам.
- Страх ме е за теб. - Миличка.
Всичко е наред.
- Здравей, Томи. - Каролин.
Следиш ли ме?
Разбрах, че не искаш да работиш с мен.
- Кой ти каза? - О, боже. Няма значение, истина ли е?
- Кажи ми честно. - Само казах,
че предпочитам да водя делата си сама.
А ако съм помощник, предпочитам да съм с Ръсти.
Той е главен зам.-прокурор и е добре за кариерата ми.
- Знам, има логика. - Да.
Но чух, че отказваш да работиш конкретно с мен.
Не съм казала такова нещо. Разбрали са ме погрешно.
- Работиш до късно. - Да.
Онзи тип Лиам Ренълдс, който уби Бъни Дейвис.
- Какво за него? - Чувам разни слухове.
- Че е заплашвал Каролин. - В затвора е.
Да.
Но проучи ли го?
Да, и ако следователите открият нещо ново, ще проверим.
Но не смяташ, че има възможност да е направил нещо?
В затвора е. Само ще си загубим времето с него.
Целим се в Ръсти Сабич, нали?
Да.
Барбара.
КЛИФ
Клифтън, обажда се Барбара Сабич.
Да, надявах се да звъннеш.
Съжалявам, беше грешка. Не беше добра идея.
Кой беше казал: "Съжаляваме само за пропуснатите шансове"?
Чувствам се в безопасност.
Това не е ли лошо за дадената творба?
Не и според мен.
Пък и честно казано, напоследък това чувство ми убягва.
Луис Карол.
Какво?
"Съжаляваме единствено за решенията, които не сме взели."
Мислех, че е Оскар Уайлд.
Сега вече не съм в безопасност.
Не ми се ще аз да направя първия ход.
Ако не го искаш, недей.
Искам го.
Само че не бива.
Но ми се иска.
Нямам пръст в това.
Но сте се срещали с нея, г-н Рацър.
- Вашата сперма е открита в дома й. - В онази вечер не бях там.
Значи все пак си спомняте тази жена?
Правили сте секс с нея.
- Възможно е. - Възможно ли?
Спал съм с проститутки, признавам.
И тя ми се струва позната.
Разберете ме, аз обичам жена си.
Но след четири деца тя почти изгуби интерес към секса.
Понякога го правя, макар и рядко.
А този човек?
ЛИАМ РЕНЪЛДС
- Не го познавам, не съм го виждал. - Сигурен ли сте?
Да, сигурен съм.
- Защо да ви лъжа? - От страх да не ви уличат.
А може вече да сте заподозрян - вашата ДНК е на местопрестъплението.
Знаем, че я е убил Лиам Ренълдс.
Ако го познавате, сега е моментът да ни кажете.
- Ще трябва да продължим разследването. - Не го познавам.
Били сте там.
Никога не съм го виждал и нямам нищо общо с това.
Вдигнете ръце.
- Следващият. - Наредете се.
Минете.
Г-н Молто, вашият коментар? Имало е предложение за договорка.
Няма да договаряме по-леко обвинение. Подсъдимият е обвинен в убийство.
Очакваме справедлив процес с адекватна присъда. Нямам какво да добавя.
Каква би била адекватната присъда?
Всъщност...
Ще кажа следното.
В нашия град е налице скандално и системно бягство от отговорност,
което продължи твърде дълго. Това се наблюдава и в национален мащаб.
Уолстрийт престъпно разори невинни хора
със своите ипотечни схеми, но няма осъдени банкери.
За фармацевтичните гиганти са по-важни печалбите, а не животът на хората.
И в тези среди няма осъдени.
Така в Америка се наложи усещането, че ако си достатъчно високопоставен,
всичко може да ти се размине. Но ние ще сложим край на това.
Томи, ще ми обясниш ли каква полза имаме от това изявление?
Томи.
- Питам те нещо. - Само момент.
Много съм ти благодарен за назначението.
Наистина съм... Благодарен съм ти, че ме назначи.
Но не ми харесва и няма да търпя това долнопробно недоверие.
Разбирам си от работата.
Дали бих ти поверил това дело, ако не смятах така?
Знам, че много хора в тази служба някак не ме харесват.
И причината е,
че долавят не само отношението на Реймънд и Ръсти, но и твоето.
Томи.
- Какво ти става в последния месец? - Искам да отбележа нещо.
За да постигна осъдителна присъда,
трябва да спечеля уважението и добронамереността на журито, нали?
Затова направих изявлението.
Тук аз съм добрият. Заседателите трябва да го знаят и усещат.
Трябва да смятат, че щом Томи Молто твърди нещо, то е вярно.
- Джейдън, 7:30 е. - Приготви ли си чантата?
Ето я там.
Без съдебни дела на закуска, особено моето. Изключи го.
Имам огромна пъпка на лицето. Да не е тумор?
- Не е. - Огромна е.
- От стрес е. - Дай да видя.
Супер си, интервю за работа ли имаш?
- На психолог съм. - Сигурно е мозъчен тумор.
- И си се облякла така заради нея? - Да.
- Винаги се изтупвам. - Къде ми е телефонът?
Някой ще ми звънне ли?
- Звънни на баща си. - Добре.
Сигурен съм, че е тук.
- Звъни. - Ето го.
Близо е.
- Кой се обажда? - Джейдън.
- За какво си мислиш? - За нищо.
Не ти вярвам.
Много хубаво. Позна.
Наистина е хубаво. Предай на майка си, че изглежда супер.
- Добре, ще й кажа. - Чао!
Чао.
- Не я пипай. - Не я пипам!
Защо колелото на Кайл е в кофата за боклук?
Не знам, скъпи, не съм го слагала там.
За боклука е.
Скоростите са прецакани и веригата все се разхлабва, затова.
Добре.
Кога се случи?
- Преди седмица. - А в понеделник имахме сеанс.
Д-р Ръш, може ли да не изопачаваме?
И явно си обмисляла да започнеш връзка с него много по-отдавна.
Връзка? Само се целунахме.
Не е била
само целувка.
Струва ми се, че е любовно увлечение.
Да.
Беше романтично.
Много романтично.
Явно точно затова
не си ми казала.
Не знам защо не ти казах.
Не се срамувам.
Наистина.
Да знам, че бих могла.
Да знам, че някой...
ме иска.
Да.
Че ме желае. Изпитах облекчение.
Когато бях у Клифтън,
се качвах по стълбите и си помислих, че...
Джейдън би се гордяла с мен.
Джейдън?
Усещам нейния укор.
Може и да си въобразявам, защото се самоукорявам
задето останах с него.
Задето му простих.
Задето го обичам.
Можех да се изчукам с Клифтън, но не го направих.
Ти ми кажи...
Трябва ли да се гордея с това?
Здравей.
Здрасти.
Не казвам, че делото е безнадеждно.
Мога да го спечеля, Ръсти, но трябва да ми позволиш.
Можем ли да загатнем за сина или за Лиам Ренълдс? Можем.
Но тезата ни не е, че извършителят е друг, или поне не някой конкретен.
Тезата ни е, че не могат да те уличат в убийство.
Трябва убедително да ги насочим към друг, иначе просто...
Не съм съгласен.
Барбара смята ли, че си виновен?
- Разбира се, че не. Накъде биеш? - Сигурен ли си?
Да, сигурен съм.
Лорейн е напълно убедена, че си убил Каролин.
Не съм я навел на тази мисъл,
а и тя не вярва на всичко, което съобщават по новините.
С Барбара са близки.
Барбара знае, че съм невинен.
Дано, защото изходът на делото може да зависи от нея.
Защо? Тя не може да ми осигури алиби.
Тя ти е съпруга, може да свидетелства за поведението ти
- по-късно през онази нощ. - Не, не!
- Дали си бил нервен, разсеян. - Няма да я призовем.
Ще има уникален шанс да потвърди, че не е възможно да си извършил
убийство няколко часа преди това.
И всички, които я гледат, ще разберат, че тя вярва в теб.
Че вярва в твоята невинност.
Може да наклони везните, убеден съм.
Знам, че се подразбира, но въпреки това ще го предложа.
До началото на делото гледай да не пребиваш повече хора.
Най-сетне. Утре започва делото, привлякло вниманието на Чикаго и цялата страна.
Ръсти Сабич ще се изправи пред съда
по обвинение в убийството на колежката си Каролин Полимъс.
И така.
Г-н Молто.
Дами и господа съдебни заседатели, срещнахме се на изслушването,
но нека се представя отново. Казвам се Томасино Молто,
но също като вас съм от Чикаго, казвайте ми Томи.
Обвинител съм по делото заедно с г-н Нико дела Гуардия, познавате и него.
Представляваме щата и ще ви представим доказателства за престъпление.
Ще ги претеглите, ще ги обмислите
и ще решите дали доказват вината на подсъдимия.
Този мъж е обвинен в убийството на Каролин Полимъс.
Ще ви представим показания, улики и експертизи,
които ще ви помогнат да стигнете до заключение.
Ще ви кажа нещо за жертвата.
Аз я познавах. Всички я познавахме.
Беше наша колежка в прокуратурата. Всички я обичаха.
За доказателствената теза не е важно, че съм я познавал,
че й се възхищавах и ми липсва - така нищо не доказвам.
Но няма да крия, това има значение.
Затова моля за извинение, ако чувствата ми проличат.
Очаква се прокурорите да са корави, нали?
Безстрастни. Просто функционери.
Но сме функционери на единствената всеобщо призната система,
разграничаваща добро и зло. Ние сме бюрократи.
Сигурно смятате, че след като години наред обвиняваме,
водим дела и сме виждали всякакви подсъдими, сме привикнали.
Че всичко ни е като в мъгла. Но не и днес, защото аз я познавах.
Днес всички вие
сте поели едно от най-сериозните граждански задължения
и задачата ви е да откриете истината, фактите.
Всички знаем, че няма да е лесно.
Паметта ни изневерява, спомените се замъгляват,
уликите сочат в различни посоки.
Може да ви се наложи да съдите за нещо, което никой не знае или не желае да каже.
А уликите, подробностите по делото, са неописуемо ужасяващи.
Ще ви покажа снимка. Много е жестока.
Ако го гледахте вкъщи, щяхте да спрете телевизора,
за да не гледате и слушате това. Никой не трябва да го гледа и слуша.
Но тук се налага.
Длъжни сте, нали? Истинско престъпление с истинска жертва.
Каролин Полимъс.
Тя има син, Майкъл.
Болката е истинска.
Не се опитвайте да разберете защо се е случило.
Мотивите на убиеца може да си останат тайна.
Но сте длъжни да установите какво е станало.
Иначе няма да знаем дали този мъж заслужава да бъде освободен, или наказан.
А ако не открием истината, как ще въздадем справедливост?
Затова Каролин избра тази професия. Както и всички ние.
Борим се за правосъдие.
Затова няма да ви моля да скърбите за Каролин.
Няма да ви карам да съчувствате на семейството и сина й.
Това се подразбира.
Просто ви умолявам да бъдете правдиви. Да се придържате към истината.
Каролин не би искала нищо друго от вас.
Само да се придържате към истината.
Благодаря ви.
Мамка му.
ПО РОМАНА НА СКОТ ТЪРОУ
Превод на субтитрите Живко Тодоров