Ja?
Kyle, kan vi få snakke med deg?
Moren din er også her.
Hei, vennen.
Kyle, det er et bilde av sykkelen din ved Carolyns hus om kvelden den 18. mai.
Hvorfor var du der?
Aner ikke hva du snakker om.
Vennen...
Jeg var ikke der. Jeg må bare ha syklet forbi.
- Skatt. - Kyle, det var et bilde
av deg ved Carolyn Polhemus' hus om kvelden den 18. mai. Hvorfor var du der?
Vi har fått bildene fra politiet,
så de har også bevismaterialet. Du må være ærlig. Det er viktig nå.
Herregud. For guds skyld, Kyle, hvorfor var du der?
Jeg ville vel få et inntrykk av stedet.
Av hva?
Av hvor du dro.
- Så du visste om faren din og Carolyn? - Jeg hørte dere krangle om det.
Ok. Visste søsteren din om det? Visste Jaden om det?
- Jeg sa det ikke til henne. Jeg vet ikke. - Når fant du ut av det?
- Har det noe å si? - Ellers hadde jeg ikke spurt.
Jeg husker ikke. Kanskje for noen måneder siden.
Ok, bare så jeg har det klart for meg. Du dro dit for å se hvordan hun så ut.
Du kunne funnet et bilde på Google, men du ville se hvor hun bodde.
- Undersøkte du huset? - Rusty.
Undersøkte du huset, Kyle? Jeg skjønner bare ikke grunnen til at du dro dit.
Kanskje jeg prøvde å finne ut din grunn.
- Jeg vil snakke med mamma. - Nei! Jeg er din far, og du skal svare...
Rusty, vær så snill.
Det går bra.
Greit.
Bunny Davis var en datter.
Bunny Davis var en en søster, en venn, en kusine.
Bunny Davis var 26 år gammel
da hun endte opp alene i et skittent motellrom med et monster,
og hun ber til Gud om at dette er en mann som bare vil slippe henne fri.
Men nei.
Denne mannen, Liam Reynolds,
er en person som gjør dette...
...og dette...
...og dette.
Hva syns du?
Jeg syns du er utrolig.
Den er helt ødelagt.
Hei.
Hei. Lyset på verandaen er ødelagt.
Så han syklet forbi huset hennes et par ganger,
og han så at du gikk inn én gang.
Han må åpenbart få terapi så fort som mulig.
Hvorfor det?
Han har båret på dette i flere måneder. Vi aner ikke hvordan det har påvirket ham.
Men du og jeg kan snakke med ham om dette sammen.
- Slik du nettopp snakket med ham? - Vi trenger ikke... Hva skal det bety?
- Du avhørte gutten. - Avhørte jeg ham?
Ja.
Jeg stilte ham spørsmål.
- "Hvorfor undersøkte du huset?" - Klart jeg spurte om det.
Du spurte som en aktor, Rusty.
- Tuller du? - Han er 15!
- Hva faen er galt med deg? - Hva?
- Du forårsaket dette, Rusty. - Selvfølgelig. Ja, jeg har rotet det til.
Men du spilte også en rolle i dette.
Og på et eller annet tidspunkt må du ta litt jævla ansvar.
Jeg greier ikke dette mer. Jeg er ferdig.
- Jeg bare... - Ferdig!
Etter min mening som lege var dødsårsaken stump vold mot hodet.
Dommeren har fått høre at du er ekspert. Du trenger ikke å si "etter min mening".
- Du kan sitte rett. Sitt rett. - Ok. Du trenger ikke...
- Ikke si hvordan... - Du skal gi juryen
- dine funn. Din ekspertise. - Ikke... Ok, jeg...
- Jøss. - Det skal ikke handle om deg.
Nei, ikke gjør det. Jeg gjør denne tåpelige øvelsen for din skyld.
- Jeg måtte stå opp tidlig... - Takk.
- Jeg er lege. Du skal respektere meg. - Jeg respekterer deg som lege.
Men som vitne er du kjent for å drite deg ut.
Din jævla kødd.
- Glem det. - Fikk du meg til å stå opp for dette?
Du skal forresten få mappen, drittsekk.
Detaljene om saken holdes tett til brystet.
Ikke én lekkasje.
Hvor sterk kan saken være uten engang et drapsvåpen?
Jeg skjønner ikke hvordan dette kan være uten en skygge av tvil.
Utrolig at det blir en rettssak.
Tidligere kolleger som ryker i tottene på hverandre...
Sabich har to barn...
- Men Kyle var der. - Nei, han bare syklet forbi.
Det var bare noen få ganger.
- Er vi sikre på at han ikke drepte henne? - Du er ikke morsom.
Jeg prøvde ikke å være det.
Michael Caldwell var ved Carolyns hus den kvelden drapet fant sted.
Og det er bilder av at Kyle var der noen uker tidligere? Herregud.
Jeg må tenke på dette.
Jeg har det ikke.
- Jævla... - Er det noe mer?
Jeg fikk ikke sove i natt. Ok, Ray?
Er det alt?
Hva er det?
Barbara og jeg kranglet, og hun sa at hun var ferdig.
"Ferdig" som i "jeg skal forlate deg"?
Hvis hun skulle forlate deg, hadde hun gjort det alt.
- Jeg trenger ikke dette nå. - Hva venter hun på? En god unnskyldning?
Du sviktet henne og barna.
Kjenner jeg Barbara rett, var den verste synden at du sviktet barna.
- Ray, det er bare komplisert. - Ja. Det kan du trygt si. Kom igjen.
Depresjon, tvangshandlinger, narsissisme. Alt det hadde vært greit.
Vi sender deg til en lege og får en diagnose.
Men jeg frykter at svaret vil være "svin".
Pikken din ble hard, du knulla Carolyn, og nå vil du ha mindre skyldfølelse.
Det er det utro menn gjør, Rusty.
De vil få både i pose og sekk, og så skylde på at det er komplisert.
Juryen vil synes det er enkelt.
Men de vil også synes det er uoriginalt. Det sjokkerer ikke samvittigheten deres.
Men bare så det er sagt, så sjokkerte det meg.
Det sjokkerte Lorraine, og sikkert også Barbara.
Men hun er fortsatt sammen med deg, så hun tenker nok å holde ut.
Vet du hva? Vent litt. Hvordan våger du å si at jeg ikke tar ansvar,
at jeg ikke føler skam, at jeg ikke er full av skyldfølelse?
Faen ta deg.
I løpet av 40 år har jeg sett mye skyldfølelse og skam i denne bransjen.
Skam er noe man legger på seg selv. Det er selvopptatt, selvsentrert.
Skyldfølelse handler mer om å erkjenne og føle smerten man påførte andre.
Jeg tviler ikke på at du føler skam.
STATSADVOKAT
Tommy.
Tommy, hvorfor er jeg på vitnelisten?
Jeg tror du har info om forholdet mellom Carolyn og Rusty.
Jeg har ingen info om hva som skjedde den kvelden.
Men du kan ha info om hva som skjedde alle de andre kveldene. Ikke sant?
Jeg syns dette virker som noe som burde ha blitt rapportert til HR,
så kanskje du bare sliter med dårlig samvittighet.
- Jøss. Du er virkelig en sørgelig kødd. - Hei, hør på meg.
Vi gjør dette for Carolyn, ok? Bare tenk på saken. For henne.
Hallo, mine herrer. Takk for at dere kom.
Hvordan går det? Vil dere ha noe? Ikke det?
- Jeg er ikke komfortabel med alt dette. - Det skjønner jeg. Det er fryktelig.
Men vi bygger en sak mot Mr. Sabich, og hver detalj blir enormt viktig.
Forsvaret vil stille masse spørsmål, så jeg vil sjekke at alt stemmer.
- Burde vi ikke ha en advokat til stede? - Det er helt opp til dere,
men jeg bare bekrefter info vi har diskutert.
Du tok bilde av at Sabich gikk inn i huset den kvelden moren din ble drept.
Det er 16. juni klokka 21.49. Stemmer det?
Ja.
- Og du tok de andre bildene samme kveld? - Ja.
- Hvorfor tok du ikke bilde av at han dro? - Jeg dro etter at han gikk inn.
- Hvorfor var du der? - Noen ganger bare dro jeg dit.
- Hvorfor det? - Han har allerede svart på det.
Ok. Det er... Vi... Det er ekstremt viktig for oss å få orden på dette,
for forsvaret vil stille de samme spørsmålene.
Fordi hun var moren min. Noen ganger så jeg på huset.
- Så du at noen andre gikk inn? - Bare han var der den kvelden.
Hvordan virket Mr. Sabich da han gikk inn? Hvordan oppførte han seg?
Jeg vet ikke.
Og under dette møtet du hadde med ham, hvordan virket han?
Du sa at du anklagde ham for å ha drept moren din. Stemmer det?
Han nektet, men han løy.
- Hvorfor sier du det? Hvordan vet du det? - Jeg så det i øynene hans.
Og én gang fortalte hun meg at hun begynte å bli redd for ham.
Jeg trodde... Når hadde du kontakt med moren din?
Jeg overtalte henne til å møte meg til lunsj.
Hun virket stressa. Jeg ble sint fordi jeg trodde det var på grunn av meg.
Jeg spurte om hva som var galt,
og hun sa at det var en mann på jobben som begynte å skremme henne.
- Sa hun hvem mannen var? - Nei.
Hun sa at hun hadde saker med ham, så hun kunne ikke riste ham av seg.
- Hei. - Hei.
Hva har du lyst på?
Jeg tror...
Belvedere martini. Uten olivener eller juice.
- Hei. - Hei.
Jeg har snakket om deg hele uka.
- Nei, det er ikke slik det høres ut. - Ok.
- Skift-drink, Clif? - Jeg skulle ikke det, men jeg tar en nå.
Jeg har bartender-hender. De er helt ødelagte.
Hvordan er dramaet?
- Samme gamle. - Ja. Kan jeg holde deg med selskap?
- Greit, ja. - Ja?
Clifton.
- Barbara. - Barbara. Hyggelig å offisielt møte deg.
- Hva er den kremen? - Jeanine lager denne kremen.
Det er kokossmør fylt med marihuana. Ikke putt fingrene i munnen.
- Du blir høy. - Ok.
- Takk for advarselen. - Ingen årsak.
Så sjenerøst. Takk.
Fortell meg om tatoveringene dine.
Jeg vet at det er veldig klisjé å spørre om noens tatoveringer.
Ja. Jeg skjønner.
Denne... Jeg er en på en måte kunstner også.
Mest projeksjonskunst, men jeg designet denne i min ungdommelige idioti.
Det er Yijing.
Kjenner du til den?
Jeg kjenner til John Cage, Brian Eno og tings tilfeldige kreative virkemåter.
Akkurat.
Jeg kjenner også godt til ungdommelig idioti.
- Skål. - Skål.
- Rigo. - Gjett hva jeg fant.
Et treff på den andre prøven i Bunny Davis-saken.
Hva? Hvordan greide du det? Jeg fikk ingen treff i hele systemet.
Den tåpen ga DNA-et sitt til Ancestry.com.
Brian Ratzer.
Ratzer. Adresse?
Vet vi noe om ham?
Bare at han etterlot sæd på et åsted med en død prostituert.
Hør her. Takk for at du gjør dette. Jeg vet du setter karrieren din på spill.
Jeg gjør det ikke for deg, men for Carolyn.
Rusty, du må være rolig der inne, ok? Ikke si noe.
- Hallo, frue. - Hei.
Unnskyld. Vi er fra politiet. Vi leter etter Brian Ratzer. Er han hjemme?
Skatt!
Han er nede i kjelleren. Vil dere komme inn, så kan jeg hente ham?
Greit.
Skatt.
Skatt?
- Ja. - Politiet er her.
Sett dere. Han kommer snart.
- Flott. Takk. - Kaffe?
Gjerne det.
Hei.
- Hei. - Hva kan jeg hjelpe dere med?
Vi undersøker noen hendelser som fant sted i dette området 16. juni 2019.
Om kvelden. Vi går fra dør til dør.
- Hvilken hendelse er det dere undersøker? - Noen innbrudd.
Ikke på denne gaten. Noen kilometer østover, på Robertson.
En torsdag kveld. En stund siden, men tenk tilbake...
Jeg trenger ikke å tenke tilbake. Jeg kjenner ikke til gaten.
Hvis det skjedde om kvelden, så jobber jeg da.
Hvor jobber du?
- Kan jeg få se politiskiltet ditt? - Greit.
- En sexarbeider ble funnet drept, så... - Vær så god.
Ja. Ikke nå, skatt, ok?
- Ikke nå, sa jeg. - Ok.
Hva er det dette gjelder?
Jeg fortalte deg det. Hvor jobber du, Mr. Ratzer?
- Svarte du på det? - Jeg trenger ikke å svare på noe.
Før eller senere må du svare.
Du må ta samtalen til slutt.
Kjenner jeg deg ikke fra et sted?
Her er kortet mitt. Ring meg når du er klar for å prate.
- Og hvis jeg ikke gjør det? - Jeg tror du må det.
Og jeg tror du vet hvorfor. Eller kanskje vi burde spørre kona di.
- Hei, Laura? - Hei.
- Ja? - Det går bra, kjære.
Hva er det? Trenger du noe?
- Ville bare si takk for kaffen. - Bare hyggelig. Er alt i orden?
Ja.
Ok.
Kom dere ut, for faen.
- Du skulle ikke gjøre ham opprørt. - Jeg stilte bare ett spørsmål.
Du er faen meg utrolig.
Hvorfor ser du så redd ut?
B?
B, hva er det du gjør?
Jeg tar ingen sjanser. Han syklet forbi huset hennes.
Han kan ha gått gjennom hagen hennes,
tittet inn gjennom vinduet hennes, stått på dørmatten hennes...
- Hei. Hei. - ...ringt på.
Kom igjen.
Jeg tror ikke Kyle er en mistenkt.
Rusty.
Noen ganger tror jeg du glemmer at sønnen vår er svart.
Hva følte du da du så at faren din gikk inn i huset hennes?
Vil du snakke om det?
Nei.
- Du må ha følelser. - Men jeg vil ikke snakke om dem.
Kyle.
Det har skjedd mye verre ting siden jeg så at han gikk inn.
Tuller du?
Dette er latterlig.
Jeg gjorde ingen fremgang. Ikke at det pleier å skje med en gang.
Tidlige timer handler om å bygge tillit, og jeg tror jeg mislyktes med det også.
Hør her. Angående det...
...det større problemet. Jeg tror vi må lage noen nye grenser.
Ok. Hva mener du?
Dette har fått for mange lag, og blitt for følelsesladet,
til at jeg kan behandle deg, Rusty, Rusty og deg, og nå Kyle midt under...
Det burde være én terapeut per.
- Per? Som om vi har så mye penger. - Jeg tror jeg bare burde behandle deg.
Jeg vet det.
Kan du sett...
Jeg tror det er mulig at du ønsker å tilgi Rusty og forbli gift med ham.
Jeg tror også det er mulig,
jeg mistenker at det er mer sannsynlig, at ditt limbiske system er overbelastet.
Du er i selvforsvarsmodus. Du prøver å redde ekteskapet for barna
og gjør hva enn du bevisst eller ubevisst mener er nødvendig.
Du har alltid ønsket å bevare familien.
Men jeg tror også det er mulig at når barna er voksne eller drar på college,
kan denne trangen til å tilgi utvikle seg til noe annet,
som sinne eller til og med hat.
Det er mulig at det skjer alt.
Hør her. Ektemannen din forelsket seg i en annen kvinne.
Han skal nå stå for retten for å ha drept henne. Du trenger din egen terapeut.
Eugenia stakk innom kontoret mitt.
Hva sa hun? Hvorfor det?
Hei, jeg har ikke noe problem med at du innkalte henne som vitne.
Men hvis hun skal være vitnet ditt, hjelper det om hun er på din side.
- Fortell meg hva hun sa. - Hun sa at...
Hun sa at du er en drittsekk. Vi vet at du kan være litt...
Ok. Hør her. Jeg er best som statsadvokat når jeg er sint. Det vet du.
Ja, men hvis planen din er å bygge saken på motvillige vitner...
Eugenia vil gjøre hva som helst for å hjelpe Rusty.
Jeg tror hun er litt forelsket i ham. Jeg må be henne om å holde seg på matta.
Nei. Matta du må holde deg på, er en med håndfaste bevis, ok?
- Karakterdrap får ikke jobben gjort. - Jeg skal gi deg det. Ikke vær bekymret.
Jeg er bekymret. Jeg er bekymret.
Raymond har bedt om et møte.
Om hva da?
Jeg vil tro det er fordi han tror han kan inngå en avtale.
Hvis han tror det, føler han nok at han har balletak på oss.
Han har ikke balletak på meg, Tommy. Har han balletak på deg?
En avtale er umulig.
Vi må også finne ut om det er andre sexarbeidere i området,
og om de gjenkjenner Ratzer.
Han vet noe. Det er jeg sikker på.
- Selvfølgelig. - Er du klar?
- Ja. Jeg ringer deg opp igjen. - Greit.
Kan du gå gjennom den kvelden igjen? Du sa at du var på kontoret den kvelden.
Ja. Noen av oss jobbet sent med Raymonds kampanje.
Vi jobbet angivelig med Raymonds kampanje.
- Angivelig? - Jeg skrev for det meste meldinger.
Og jeg fikk ingen meldinger tilbake...
...noe jeg ikke taklet så godt.
Hun ghostet meg mer eller mindre, så jeg trengte å dra et sted.
- Når forlot du kontoret? - Litt etter klokka 20.30.
Noen ganger spiste jeg ute, siden jeg ikke var i riktig sinnstilstand til å dra hjem.
Jeg husker ikke så mye fra baren.
Jeg tok meg vel noen drinker. Kanskje jeg bestilte en til. Jeg vet ikke.
Så svarte hun, og jeg dro ivrig av gårde.
HERREGUD, BARE KOM.
Så du fikk meldingen fra henne klokka 21.24.
Michael Caldwells bilder viser at du ankom klokka 21.49.
Hva skjedde?
Jeg mener, jeg vet ikke hvor mye detaljer du vil ha, men...
Hei.
Hva skjedde?
- Hva? - Jeg bare...
Hva skjedde?
Hvorfor er du så sint?
Hva skjedde?
Jeg savner deg så innmari.
- For det meste kranglet vi. - Kranglet dere?
Jeg ville bli sammen igjen. Det ville ikke hun.
- Det var mer eller mindre det. - Stopp.
- Hei. - Dra!
Ifølge mobilens metadata kom du hjem nøyaktig klokka 23.
Det tar 20 minutter å kjøre hjem, så det betyr at du dro klokka 22.40.
Du var hos henne i 51 minutter.
Lang krangel.
Kom deg ut, for faen.
Og så dro du bare etter det?
Vi kysset hverandre farvel.
Kysset dere?
Ja, og så dro jeg hjem.
Da hun kysset meg, visste hun at det ville gi meg håp.
Kysset fikk meg til bilen. Det fikk meg til å dra hjem.
Men da jeg kom hjem, innså jeg
at håp hadde blitt til ondskap.
Hun visste hva hun drev med.
Hun var jævlig ond.
Hva er din mening så langt?
Jeg liker hvordan vi ligger an med saken. De vil slite med bevisbyrden.
Men 51 minutter. De vil si at det er lenge nok til å binde henne, rydde åstedet.
Eller ha sex, eller diskutere, eller krangle og bli forsonet.
Hva med Rusty? Tanker om å la ham innta vitneboksen?
Det er ikke tale om at vi lar ham vitne.
Enig.
Hva har vi funnet ut om Ratzer? Det må være noe der.
Har han alibi?
Ikke arrestert tidligere?
Og politiet i Illinois? Vi har ingenting. Men han var med Reynolds, ikke sant?
Han var der med Reynolds, med Bunny Davis. Vi må bare bevise det, for faen.
Ja, bare fortsett. Fortsett å presse.
Faen.
Hei, Molto.
Ok. Takk.
Ja?
Hei...
Jeg vet at vi sa mye til hverandre her om kvelden. Og...
Jeg vil bare at du skal vite at jeg hørte deg.
Rusty, kan vi snakke om dette når jeg kommer hjem?
Jeg skal til å gå inn på markedet.
- Ja, selvfølgelig. - Ok?
Jeg elsker deg.
Elsker deg.
Jeg begynner å skjønne sjarmen ved å drikke om dagen.
- Drikker du om kvelden? - Jeg må vokte fasadene.
Hvilke fasader?
Mor. Kone. All dritten du sikkert ikke vil høre om.
Tvert imot. Jeg er svært nysgjerrig på hvordan det er å være deg nå.
For å være ærlig... vet jeg ikke.
Hvis du noensinne har lyst til å prate, og hvis jeg ikke er her...
Takk.
- Hei, Chris. Helen. - Hei, Raymond.
Eugenia.
- Herregud. Hei, Raymond. Hvordan går det? - Jeg holder ut. Hva med deg?
Jeg er på vitnelisten.
- Jeg så det. - Ja. Jeg visste om de to.
Ikke sov dårlig av den grunn. Vi nekter ikke for forholdet.
Ok. Kan du gjøre meg en tjeneste?
Fortell Rusty at jeg ikke har noen planer om å vitne mot ham, ok?
- Det skal jeg gjøre. - Takk.
- Hei, karer. - Raymond. Godt å se deg, som alltid.
Ja.
Ok, la oss sette i gang.
Dere har en jævlig dårlig sak, og jeg tror dere vet det.
Han var den siste som ble sett med henne. Det er noe, men det er likevel ræva.
Vi er uenige.
Ikke en dråpe av blodet hennes ble funnet i Rustys bil. Ikke noe DNA.
Blod og innvoller overalt hos henne, ikke engang en mikroskopisk dråpe i bilen.
- Han vasket den. Klærne også. - Intet drapsvåpen.
- Kvittet seg med det. - Dere får ikke bestemt dere for en teori.
At hun ble bundet slik, tyder på overlegg.
Drap med ildrake? Pasjonsdrap. Saken er et eneste rot fra første stund.
Vi elsker en utfordring.
Jeg vet det er en grunn til at dere også tiltalte ham for obstruksjon.
Jeg ville gjort det samme, så dere kan ta ham for noe. For hvis dere går tomhendt...
Hva er poenget ditt?
Jeg ser at noen har fått beskjed om ikke å snakke.
- Lurt. - Flott. Vær så snill, bare...
Rusty kan ikke risikere å tilbringe resten av livet i fengsel.
Du kan ikke risikere at han blir frikjent, så du mister all din politiske kapital.
Vi innrømmer obstruksjonen. Tre år.
Ray, tror du virkelig at vi vil inngå en avtale om obstruksjon?
Nico, du vet du gikk for fort frem. Tommy lengtet etter en mistenkt.
- Tanken på at det kunne være Rusty... - Sier du det? Faen ta deg.
La oss snakke om ditt større problem som sitter her.
Du har en ræva sak med indisiebevis
som ledes av en middelmådig fyr som skal konkurrere mot meg.
Du er ikke dum, Nico. Jeg gir deg en fellende dom.
Og med dommer Lyttle har jeg god sjanse til å få ham frikjent.
Det er et politisk nådestøt.
Jeg tilbyr deg å slippe unna.
- Hva er dette? - Bare les. Se på det.
- Hvorfor får jeg se dette først nå? - Vi mottok det akkurat selv.
Det er ikke den slags sex vi har.
Ikke på lenge, i hvert fall.
Var det den slags sex du hadde med henne?
Nei.
Hun er ikke deg.
Hun var ikke det.
Det jeg sliter med å forstå, er:
Spurte du deg selv...
...om hva du var villig til å miste?
Vi var så langt fra hverandre, du og jeg.
På den tiden kunne vi ikke engang ha en samtale.
Men hun vekket noe inni meg.
Noe som jeg trodde hadde dødd.
Da du sa at jeg måtte ta ansvar...
- B, jeg mente det ikke slik du... - Jeg tror ikke du tok feil, Rusty.
Jeg tror vi tillot at vi...
...drev fra hverandre.
Selv med sexen vi hadde nå, føltes det som om vi prøvde å bevise noe.
At det vi hadde, fortsatt er der.
Er det det?
Jævla Raymond.
Jeg skal ta den.
Hei.
- Rusty. - Ja.
Saken har tatt en ny vending.
Huden din ble funnet under Carolyns fingernegler.
Hva? Vent. Det er umulig.
Det står i rapporten. Jeg fikk nettopp vite det.
Nei, det er... Ray, hun klorte meg aldri. Det er en jævla løgn.
DNA er DNA, Rusty.
Nei, det er en løgn. Herregud.
- Jeg kan ikke tro at de gjør dette. - Hvem?
Jævla Molto og Delay og Kumagai, alle sammen.
- Kom igjen. - Hva mener du? Hun klorte meg aldri.
Det er plantet. De har ikke en sak.
De har ingen sak, så de prøver seg på en falsk anklage.
- Pappa! - Åpne! Jeg vet du er der inne!
- Faen. Hva? - Det må være en grunn.
- Pappa! - Nei...
- Hva er det? - Det er noen ved døren!
Raymond, vent. Hva er galt?
- Vet ikke. - Ro deg ned.
- Jeg så på TV, og... - Ok. Ro deg ned. Det går bra.
Hei! Slutt å hamre på døren!
- Hvem er det? - Jeg vet ikke!
Rusty. Jaden!
- Du truet familien min! - Hvem er det?
- Slutt! - Jeg ringer politiet.
- Nei, ikke ring politiet. La meg tenke. - Åpne døren!
- Jaden, gå vekk fra døren! - Gå vekk.
- Åpne døren! - Vent...
- Rusty. - Mr. Ratzer! Hør på meg!
- Du truet familien min, så jeg truer din! - Det er meg du vil ha. Gå vekk!
- Vennen, kom. - Mr. Ratzer!
- Hør på meg. - Rusty. Hallo?
...én gang til! Jeg sverger!
- Rusty! - Pappa!
- Rusty, stopp! - Se på meg!
- Vær så snill! Pappa. - Rusty!
BASERT PÅ ROMANEN AV SCOTT TUROW
Tekst: Espen Stokka