Jo?
Kyle, můžeme si promluvit?
Máma je tu se mnou.
Ahoj, zlato.
Kyle, tvoje kolo je na fotce
pořízené u Carolynina domu v noci 18. května.
Proč jsi tam byl?
Vůbec nevím, o čem mluvíš.
Zlato...
Fakt ne. Nejspíš jsem jen jel kolem. To je celý...
- Zlato. - Tak jo. Existuje fotka,
na které jsi ty u domu Carolyn v noci 18. května.
Proč jsi tam byl?
Zlato, ty fotky máme od policie,
takže ten důkaz mají taky.
Musíš být upřímný. Je to důležité.
Ach bože, Kyle, proč jsi tam byl?
Asi abych získal představu o dotyčné.
Cože?
O tom, kam jsi jezdil.
Takže jsi o svém otci a Carolyn věděl?
Slyšel jsem, jak se hádáte.
Tak jo.
Ví to tvoje sestra? Ví Jaden... Ví to?
Ode mě ne. Nevím.
Kdy jsi to zjistil?
- Záleží na tom? - Jinak bych se neptal.
Nepamatuju se.
Asi před pár měsíci.
Tak jo, jestli to chápu správně, jels tam, abys zjistil, jak vypadá.
Umíš googlit, mohl sis vyhledat její fotku,
ale zajímalo tě, kde bydlí.
- Obhlížel sis její dům? - Rusty.
Obhlížel sis její dům, Kyle?
Já prostě nechápu ten důvod, proč jsi tam jel.
Možná jsem chtěl pochopit tvůj důvod.
- Chci mluvit s mámou. - Ne! Jsem tvůj otec...
- Rusty. - ...a ty mi odpo...
Rusty, prosím.
V pořádku.
Fajn.
NEDOSTATEK DŮKAZŮ
Bunny Davisová byla dcerou.
Bunny Davisová byla sestrou, přítelkyní, sestřenicí.
Bunny Davisové bylo 26 let,
když se octla sama se zrůdou ve špinavém motelu
a modlila se, žadonila,
aby to byl ten typ muže, který ji nechá jít.
Nikoli.
Tento muž, Liam Reynolds,
je ten typ člověka, který provede tohle...
a tohle...
a tohle.
Co si o tom myslíš?
Že jsi úžasná, Carolyn.
To je bordel.
Čau.
Čau. Světlo na verandě nefunguje.
Takže párkrát jel kolem jejího domu
a jednou tě viděl jít dovnitř.
Očividně mu musíme co nejdřív zařídit terapii.
Proč?
Držel to v sobě několik měsíců.
Nevíme, jak se to na něm podepíše.
Jo, ale můžeme si o tom s ním promluvit společně.
No jasně.
- Jako před chvílí ty? - Nemusíme...
Co mi tím naznačuješ?
Vždyť jsi ho vyslýchal.
Vyslýchal?
Jo.
Pokládal jsem mu otázky.
- „Proč sis obhlížel její dům?“ - Byl tam, jasně že jsem se ptal.
Ptal ses ho jako žalobce, Rusty.
- Děláš si srandu? - Je mu 15!
- Co to s tebou sakra je? - Co?
- Tohle jsi zavinil ty, Rusty. Ty. - Jistěže jo. Já.
Ano, totálně jsem to podělal.
Ale víš co? Tys v tom hrála roli taky.
A jednou za to budeš muset nést odpovědnost.
Už toho mám dost. Končím.
- Já... - Končím!
Dle mého odborného názoru byl příčinou úder tupým předmětem.
Soudkyně už ví, že jsi odborník.
Nemusíš se kvalifikovat ani říkat „dle mého názoru“.
- Narovnej se. - Fajn.
- Narovnej se. - Nemusíš...
- Neříkej mi, jak... - Předneseš porotě
- svá zjištění. Svou expertizu. - Ne... Fajn...
- Páni. - A nebudeš z toho dělat show.
Co... Ne. Tohle nedělej. Nech toho.
Nacvičuju to kvůli tobě.
- Vytáhls mě z postele... - Děkuju.
Jsem soudní lékař. Budeš mě respektovat.
Jako lékaře tě respektuju.
Jako svědek to ale vždycky posereš.
- Ty seš ale kretén. - Zapomeň na to.
Kvůli tomuhle jsi mě vytáhl z postele?
Pošlu ti ten spis, šmejde.
Podrobnosti případu drží v tajnosti.
Nic bližšího nevíme.
O co se můžou opřít? Nemají ani vražednou zbraň.
Nechápu, jak splnili podmínku prokázání nade vši pochybnost.
Neuvěřitelné, že to jde k soudu.
Bývalí kolegové si jdou po krku...
Sabich má dvě děti...
- Kyle tam byl. - Ne. Jel kolem, jak jsem řekl.
Bylo to jen párkrát.
- Určitě ji nezabil on? - To není vtipný. To kurva není vtipný.
To nebyl můj záměr.
Takže Michael Caldwell u Carolynina domu v tu noc vraždy.
Záznam s Kylem, který tam byl pár týdnů předtím?
Prokrista.
Musím si to promyslet.
Mám dost.
- Zatracenej... - Ještě něco?
Jen jsem v noci vůbec nespal, jasný?
To je vše?
Co je?
S Barbarou jsme se pohádali a ona řekla, že končí.
„Končí?“ Jako že tě opustí?
No tak. Kdyby tě chtěla opustit, už by to udělala.
- Na tohle teď nemám náladu. - Na co by čekala? Na dobrou výmluvu?
Zradils ji.
Zradils své děti.
Jak tak Barbaru znám,
to, žes zradil děti, je z těch dvou provinění horší.
Rayi, je to... Je to komplikovaný.
- Jo. Povídej. Do toho. - Je to...
Deprese, posedlost, narcismus.
Beru jakýkoli důvod.
Běž k doktorovi, ať ti určí diagnózu.
Ale bojím se, že z toho vyleze „prase“.
Z Carolyn se ti postavilo péro, vojels ji a teď chceš ulevit svědomí.
To nevěrní muži dělají.
Chtějí manželku i milenku a pak to svedou na komplexnost situace.
Porota v tom nebude hledat nic složitýho.
Ale ani nic originálního.
Jejich svědomím to neotřese.
I když mnou to otřáslo.
Byl to šok pro Lorraine a pro Barbaru jistě taky.
Ale zůstala s tebou.
To svědčí o tom, že to nechce vzdát.
Víš co? Počkej.
Hele, jak můžeš říct, že za to nepřijímám odpovědnost,
že necítím stud a neužírám se vinou?
Běž do hajzlu.
Víš, za celých 40 let jsem v týhle branži zažil už spoustu viny a studu.
Stud na sebe člověk vrhá sám.
Je sebestředný, sobecký.
Vina je spíš o tom uznat a vnímat bolest způsobenou druhým.
Nepochybuju, že cítíš stud.
STÁTNÍ ZÁSTUPCE OKRES COOK
Tommy...
Proč jsem na seznamu svědků?
Máš informace o vztahu Carolyn s Rustym.
Nevím nic o tom, co se tu noc stalo.
Možná víš něco o tom, co se odehrávalo za jiných nocí.
Nebo ne?
Tahle záležitost se měla hlásit personálnímu,
takže možná jen bojuješ s pocitem viny.
Ty jo, ty seš fakt ubožák, co?
Hej, poslouchej mě.
Děláme to pro Carolyn, jasný? Přemýšlej o tom. Kvůli ní.
Zdravím, pánové.
Díky, že jste přišli.
Jak se vede? Dáte si něco?
Nic?
- Mně se to moc nelíbí. - Já vás chápu. Je to hrozné.
Sestavujeme případ proti panu Sabichovi,
proto je každý detail důležitý. A obhajoba vám bude klást spoustu otázek.
Chci se ujistit, že máme vše správně.
Nemáme si přizvat právníka?
To je zcela na vás.
Jen si chci potvrdit to, o čem už jsme mluvili.
Tady pan Sabich vchází do domu tvé matky v noc vraždy.
Fotku jsi pořídil 16. června ve 21:49. Je to tak?
Ano.
- Ostatní fotky jsou ze stejné noci? - Ano.
Proč jsi ho taky nevyfotil, když z domu vycházel?
Odešel jsem, jak vešel.
Proč jsi tam byl?
Občas jsem tam zašel.
Proč?
Už vám odpověděl.
Dobře. Je to... Je nesmírně důležité, abychom si tohle ujasnili,
protože obhajoba bude klást stejné otázky, ano?
Byla to moje máma.
Občas jsem se chodil dívat na její dům.
Viděl jsi tam vejít někoho dalšího?
Tu noc tam byl jen on.
Jak na tebe pan Sabich působil, když tam vcházel? Jak se choval?
Nevím.
A jaký jsi z něj měl pocit během toho vašeho setkání?
Řekl jsi, žes ho tehdy obvinil z vraždy své matky. Je to pravda?
No, popřel to, ale lhal.
Proč to říkáš? Jak to víš?
Viděl jsem mu to na očích.
Taky mi jednou řekla, že jí začíná nahánět strach.
Já myslel, žes... Kdy jsi s ní byl v kontaktu?
Přesvědčil jsem ji, aby se mnou šla na oběd.
Zdála se mi vystresovaná. Naštval jsem se. Myslel jsem si, že je to kvůli mně.
Zeptal jsem se, co se děje.
Řekla, že nějaký chlap v práci ji začíná děsit.
- Zmínila jeho jméno? - Ne.
Říkala, že s ním dělá na pár případech,
a proto se ho nemůže zbavit.
- Dobrý večer. - Zdravím.
Co si dáte?
Myslím...
Martini s vodkou. Bez oliv a džusu.
- Zdravím. - Zdravím.
Mluvím o vás celý týden.
Ne, to nevyznělo správně.
Dobře.
Drink po práci, Clife?
Nechtěl jsem, ale dám si.
Moje barmanský ruce.
Jsou v jednom kuse rozpraskaný.
Jak se vyvíjí drama?
- Vše při starým. - Je mi to jasný. Můžu se přidat?
- Jasně. - Jo?
Clifton.
- Barbara. - Barbara.
Rád tě oficiálně poznávám.
Co je to za krém?
Ano. Vyrábí ho Jeanine.
Kakaové máslo s konopím.
Neolizuj si prsty.
- Budeš v rauši. - Dobře.
- Díky za varování. - Nemáš zač.
Jsi moc hodná. Díky.
Pověz mi o svých tetováních.
Vím, je to hrozný klišé, ptát se zrovna na tetování.
Jo. Chápu.
Tohle. Jsem taky trochu umělec.
Zajímají mě světelné projekce. Tohle je výsledek mladické nerozvážnosti.
Tohle je I-ťing.
Znáš to?
Znám Johna Cage,
Briana Ena a vím, jak to tak v kreativním světě chodí.
Aha.
Taky moc dobře znám mladickou nerozvážnost.
- Na zdraví. - Na zdraví.
Rigo.
Něco mám.
Shodu s tím druhým vzorkem z případu Davisové.
Cože? Jak se ti to povedlo?
V celým systému jsem nic nenašel.
Jo. Ten blb poskytl DNA stránce Ancestry.com.
Brian Ratzer.
Ratzer. A adresa?
Víme o něm něco?
Jen to, že nechal vzorek spermatu na místě vraždy prostitutky.
Hele, díky, že mi pomáháš.
Vím, že tím riskuješ.
Nedělám to pro tebe, ale pro Carolyn.
Potřebuju, aby ses hodil do klidu.
Nic neříkej.
- Dobrý den. - Zdravím.
Neradi rušíme. Jsme od policie.
Hledáme Briana Ratzera. Je doma?
Zlato!
Je ve sklepě.
Půjdete dovnitř? Dojdu pro něj.
Jistě.
Zlato.
Zlato?
- Jo. - Je tu policie.
Posaďte se. Hned přijde.
- Bezva. Díky. - Kávu?
Ano.
Zdravím.
- Zdravím. - Co potřebujete?
Vyšetřujeme několik incidentů, k nimž došlo tady poblíž. 16. června 2019.
Té noci. Jen obcházíme sousedy.
O jaký incident se jedná?
Pár vloupání.
Ne tady. O pár kilometrů východně dál, na Robertsonově.
Byl čtvrtek večer. Je to dlouhá doba, ale...
Nepotřebuju si vzpomenout. Tu ulici neznám.
Pokud se to stalo v noci, v noci pracuju.
Kde pracujete?
Mohu vidět váš odznak?
Jistě.
- Víte, šlo o vraždu prostitutky... - Prosím.
Jo. Teď ne, zlato.
Teď ne.
Dobře.
O co se tu přesně jedná?
Jak jsme řekli.
Kde pracujete, pane Ratzere?
- Odpověděl jste nám? - Nemusím na nic odpovídat.
Dřív či později budete muset.
Přijde chvíle, kdy se té konverzaci nevyhnete.
Neznám vás odněkud?
Moje vizitka.
Zavolejte, až budete chtít.
- A když nebudu? - Myslím, že budete muset.
A podle mě víte proč.
Nebo se zeptáme vaší ženy.
- Lauro. - Hej.
Ano?
- To nic. - Ano?
Co se děje? Potřebujete něco?
Jen chci poděkovat za kávu.
Není zač. Všechno v pořádku?
Jo.
Dobře.
Vypadněte odsud.
Neměls ho rozčílit.
Položil jsem jednu otázku.
Ty seš kurva neuvěřitelnej.
Co se tváříš vyděšeně?
Barbaro?
B., co to děláš?
Nechci nic riskovat.
Jel kolem jejího domu.
Kdo může zaručit, že nechodil přes její zahradu,
nekoukal jí do okna, nestál na její rohožce...
- Hej. - ...nezvonil na její zvonek?
No tak. Pojď.
Nemyslím si, že je Kyle podezřelý.
Rusty.
Podle mě občas zapomínáš, že náš syn je černoch.
Cos cítil, když jsi viděl tátu vcházet do jejího domu?
Chceš o tom mluvit?
Ne.
- Něco cítit musíš. - Nechci o tom mluvit.
Kyle.
Potom následovaly mnohem horší věci.
Jako fakt?
Tohle je směšný.
Nezaznamenala jsem pokrok, ale to je na začátku normální.
První sezení jsou spíš o vytvoření důvěry
a v tom jsem myslím taky selhala.
Podívejte, jde o to...
že musíme znovu nastavit nějaké hranice.
Dobře. Co tím myslíte?
Celé je to najednou příliš komplikované na to,
abych léčila vás, Rustyho, oba najednou a teď i Kylea uprostřed toho...
Každý by měl mít svého terapeuta.
Cože? To si nemůžeme dovolit.
Měla bych si vzít jen vás.
Já vím.
Můžete...
Podle mě je možné, že chcete Rustymu odpustit
a zůstat za něj provdaná.
Taky je možné...
Mám podezření, že váš limbický systém jede na plné obrátky.
Přešla jste do sebeobrany, chcete zachránit manželství kvůli dětem
a děláte vše, co vědomě či nevědomě považujete za nutné.
Vždycky vám šlo o zachování rodiny.
Ale taky je podle mě možné, že až děti dospějí a odejdou na vysokou,
tohle vaše nutkání odpustit
může přerůst v něco dalšího.
Třeba ve vztek, nebo dokonce nenávist.
Už se to možná i děje.
Podívejte, váš manžel se zamiloval do jiné ženy.
Teď ho budou soudit za její zabití.
Potřebujete vlastního terapeuta.
Byla za mnou Eugenia.
Co chtěla? Proč? Co říkala?
Hej. Nevadí mi, žes ji uvedl jako svědka.
Jde o to... Pokud má být tvojí svědkyní, měla by stát za tebou.
Co ti říkala?
Říkala, že...
Říkala, že seš kretén, jasný?
Oba víme, že býváš trochu...
Tak jo. Ve vzteku podávám jako žalobce nejlepší výsledky.
To víš sám.
Jo, ale jestli chceš v budování případu spoléhat na zaujaté svědky...
Eugenia udělá cokoli, aby Rustymu pomohla.
Myslím, že je do něj tak trochu zamilovaná.
Bude se muset držet pravidel.
Ne. Ty se musíš držet nezvratných důkazů.
Vraždou charakteru si nepomůžeš.
Dostaneš nezvratný důkaz. Neboj.
Ale já se bojím. Dělám si starosti.
Raymond požádal o schůzku.
Proč? Kvůli čemu?
No, tuším, že by to mohl chtít uhrát na dohodu o přiznání.
A pokud si to myslí, pak má za to, že nás drží za koule.
Mě za koule nedrží, Tommy.
Co tebe?
S dohodou neuspěje.
Ne. Musíme najít další prostitutky v okolí.
Třeba Ratzera poznají.
Ten chlap něco ví. Tím jsem si jistej.
- Jo. - Připraven?
- Jo. Ještě ti zavolám. - Jo.
Popíšete mi znovu ten večer?
Řekl jste, že jste byl v kanceláři.
Ano.
Několik z nás pracovalo na Rayově kampani. Nebo aspoň zdánlivě pracovalo.
Zdánlivě?
Psal jsem textovky.
A nikdo mi na ty zprávy neodepisoval...
což jsem nenesl dobře.
V podstatě mě ignorovala, proto jsem musel někam vypadnout.
V kolik hodin jste odešel z kanceláře?
Chvíli po 20:30.
Občas jsem se chodil najíst ven. Prostě jsem...
Neměl jsem náladu jet domů.
Z toho baru si toho moc nepamatuju.
Asi jsem vypil pár skleniček.
Objednal jsem si další. Nevím.
A pak mi odepsala
a já byl na koni.
PROKRISTA, TAK PŘIJEĎ.
Takže zpráva od ní přišla ve 21:24.
Podle fotek Michaela Caldwella jste tam dorazil ve 21:49.
Co se stalo?
Nevím, jak moc to chcete vědět...
Čau.
Stalo se to, že...
- Co? - Já prostě...
Co se stalo?
Proč seš tak naštvaná?
Co se stalo?
Tolik jsi mi chyběla. Strašně moc.
Převážně jsme se hádali.
Hádali jste se?
Chtěl jsem to dát dohromady, ona ne.
- A to bylo vše. - Přestaň.
- Hej. - Odejdi!
Podle dat z mobilu jste domů dorazil přesně ve 23:00.
Cesta k vám od jejího domu trvá 20 minut, takže jste odešel ve 22:40.
V jejím domě jste byl 51 minut.
To je dlouhá hádka.
Vypadni sakra odsud.
A potom jste jen tak odešel?
Políbili jsme se.
Tak políbili?
A pak jsem jel domů.
Když mě políbila, věděla, že mi to dá naději.
Ten polibek mě usadil do auta.
Přiměl mě jet domů.
Ale doma jsem si uvědomil, že...
z té naděje se stala krutost.
Věděla, co dělá.
Byla zatraceně krutá.
Tak jak to zatím vidíš?
Co se týče případu, jsem se současným stavem spokojená.
Bude pro ně těžké obvinění prokázat. Na druhou stranu je tu 51 minut.
Budou argumentovat, že měl čas ji svázat a uklidit.
Nebo mít sex, nebo se hádat, nebo se pohádat a zase se usmířit.
A co Rusty?
Poslala bys ho svědčit?
Za žádnou cenu se nesmí k lavici svědků přiblížit.
Souhlasím.
Co víme o Ratzerovi? Něco musíme najít.
Má alibi?
Žádná předchozí zatčení?
Co chicagská policie v Illinois?
Nic. Dobře. No, byl s Reynoldsem. Byl tam s Reynoldsem, s Bunny Davisovou.
Jen to sakra musíme prokázat.
Jo, jen... pokračuj dál.
Tlač na to.
Do hajzlu.
Hej, Molto.
Dobře. Děkuju.
Jo?
Poslyš...
Vím, že jsme si toho ten večer hodně řekli. A...
Jen chci, abys věděla, že jsem tě... Pochopil jsem tě.
Rusty, můžeme to probrat, až budu doma?
Jsem zrovna na trhu.
- Jo, jasně. Jo. - Dobře?
Miluju tě.
Víš, začínám chápat, co lidi vede k popíjení během dne.
- Piješ v noci? - Musím si hlídat svý role.
Jaké?
Mámy. Manželky.
Kecy, co nejspíš nechceš slyšet.
Naopak.
Strašně mě zajímá, jaké to je být ve tvé kůži.
Upřímně...
Nevím.
Kdyby sis někdy chtěla promluvit a já tu zrovna nebyl...
Děkuju.
- Chrisi. - Raymonde.
- Heleno. - Ahoj.
Eugenie.
Panebože. Ahoj, Raymonde. Ach bože. Jak se máš?
Držím se. Ty?
Jsem na seznamu svědků.
- Viděl jsem. - Jo.
O těch dvou jsem věděla.
No, netrápil bych se tím.
Ten vztah nepopíráme.
Dobře.
Udělej pro mě něco, ano?
Vyřiď Rustymu, že mu svou výpovědí nehodlám přitížit.
- Vyřídím. - Děkuju.
- Zdravím. - Raymonde.
Jako vždy tě rád vidím.
Ano.
Dobře, tak k věci.
Máte dost mizernej případ a myslím, že to víte.
Teda ne že byste měli kulový.
Byl tam, naposledy ji viděli s ním. Fajn, ale taky je to k hovnu.
Nesouhlasíme.
V Rustyho autě se nenašla jediná kapka krve ani její DNA.
U ní doma našli krev a vnitřnosti,
v jeho autě ani mikroskopickou kapku.
- Vyčistil ho. - Ani na oblečení.
- Vypral ho. - Nemáte zbraň.
Zbavil se jí.
Teorie vám stačit nebude.
To, jak byla svázaná? To svědčí o promyšleným činu.
Ubitá pohrabáčem? Afekt.
Váš případ je už od začátku chaos.
Milujeme výzvy.
Ne bezdůvodně jste vznesli menší obvinění z maření.
Udělal bych to samý.
Chcete ho na něčem dostat. Nechat ho jen tak odejít...
Kam tím míříš?
Vidím, že někdo dostal instrukce mlčet.
- Chytrý. - Dobře, skvělý. Prosím...
Rusty nemůže riskovat, že stráví zbytek svýho života ve vězení,
a ty si nemůžeš dovolit zproštění a poškození svýho politickýho kapitálu.
Přiznáme to maření, tři roky.
Rayi, fakt si myslíš, že se dohodneme na obvinění z maření spravedlnosti?
Postupovali jste unáhleně.
Tommy toužil najít podezřelýho.
Představa, že by to mohl být Rusty...
Opravdu? Běž někam.
Promluvme si o vašem větším problému.
Máte mizernej, neopodstatněnej případ,
který vede paběrkář, a jde proti mně.
Přece nejseš hloupej, Nico.
Nabízím ti usvědčení.
A u soudkyně Lyttleové
mám slušnou šanci, že bude muset vydat rozsudek o nevině.
To je politickej ortel smrti.
Nabízím vám únikovou cestu.
- Co je to? - Jen si to přečti. Mrkni na to.
Proč jste to vytáhli až teď?
Sami to máme krátce.
Takový sex obvykle nemíváme.
Tedy už dlouho jsme neměli.
Takový sex jsi měl s ní?
Ne.
Ona není ty.
Nebyla.
Asi mám problém pochopit...
Zeptal ses sám sebe...
co jsi ochoten ztratit?
Byli jsme si tak cizí.
Jako bychom spolu ani nedokázali komunikovat.
Ale ona ve mně něco probudila.
Něco...
co už bylo podle mě mrtvé.
Když jsi řekl, že musím nést odpovědnost...
B., nemyslel jsem to...
Myslím, žes měl pravdu, Rusty.
Nejspíš jsme dopustili...
že jsme se odcizili.
Jako bychom se i tím sexem, co jsme teď měli, snažili něco dokázat.
Že to, co mezi námi bylo, nezmizelo.
A nezmizelo to?
Zatracenej Raymond.
Vezmu to.
Čau.
- Rusty. - Jo.
Náš případ nabral zvrat.
Za nehty Carolyn našli tvoji kůži.
Co? To je... To není možný.
Je to ve zprávě. Teď jsem to zjistil.
Ne. To je... Rayi, nikdy mě neškrábla.
To je... To je zatracená lež.
DNA je DNA, Rusty.
Ne, je to lež. Já... Proboha.
- Nemůžu uvěřit, že mi tohle dělají. - Kdo?
Zatracenej Molto a Delay a Kumagai, ti všichni.
- No tak. - Cože?
Nikdy mě nepoškrábala.
Narafičili to. Nic nemají.
Nic nemají, tak to na mě chtějí hodit.
Tati!
Otevřete! Jste tam!
- Kruci. Co? - Musí to mít důvod.
- Tati! - Ne...
- Co se děje? - Někdo je za dveřmi!
Vydrž, Rayi. Co je?
- Nevím. - Uklidni se.
- Koukala jsem na telku a... - Uklidni se. To nic.
Hej! Přestaňte s tím bušením!
- Kdo je to? - Nevím!
Rusty. Jaden!
- Serete se do mý rodiny! - Kdo je to?
- Dost! - Volám policii.
Nevolej, Barbaro. Nech mě přemýšlet.
Otevřete!
- Jaden, běž ode dveří! - Běž!
- Otevřete! - Vydrž...
- Rusty. - Pane Ratzere! Hej!
- Serete se mi do rodiny... - Chcete mě.
- Odejděte! - Já se budu srát do vaší!
- Pojď sem. - Pane Ratzere!
- Poslouchejte... - Rusty. Haló?
Ještě jednou! Přísahám bohu!
- Rusty! - Tati!
- Přestaň! - Dost!
- Prosím! Tati. - Rusty!
PODLE ROMÁNU OD SCOTTA TUROWA
Překlad titulků: Petra Kabeláčová