Aboriginaaleja ja Torres Straitin saarten asukkaita varoitetaan,
että ohjelma saattaa sisältää kuolleitten henkilöiden kuvia ja ääniä.
TRAUMASIIVOUSPALVELU STC:N PERUSTAJA
Trauma on... Miten sitä kuvailisi?
Trauma tarkoittaa yllättävää tapahtumaa.
Se on shokki. Se muuttaa arjen rutiinit.
Suru juontaa juurensa siihen. Se on aikamme merkki.
Mitä traumasiivooja tekee? -Siivoamme kuolemantapausten, itsemurhien,
hamstrausongelmien jälkiä. Teemme paskatyöt, joita muut eivät halua.
Meillä oli taannoin nainen, joka oli maannut ammeessa kahdeksan kuukautta.
SANDRA TARVITSEE APUA KOTIEN PUHTAANAPITOON
Työ ei sovi heikoille. -Työ vaatii tietynlaista persoonaa.
Uskotko oman elämäntarinasi vaikuttaneen siihen, että olet...
En halua kenenkään muun kärsivän kuten minä olen kärsinyt.
Olet sankari.
Olemme kaikki rikkinäisiä. Aivan kaikilla on ongelmansa.
Koska olet nähnyt molemmat puolet, voit auttaa ihmisiä selviämään.
Se on ollut taistelua. Mutta taistelu tekee vahvemmaksi ja paremmaksi ihmiseksi.
HELMIKUU 2019
PORT MELBOURNE AUSTRALIA
Menikö viikonloppu hyvin? -Joo. Olin eilen Sacred Heartissa.
Olin sen jälkeen aivan loppu. Suuri päivä. -Niin.
Cheryl, tässä on Brian. Hän tulee tuhoamaan keittiösi.
Pyydän anteeksi etukäteen. -Se ei ole tarpeen.
Pidämme työstämme, koska se muuttaa ihmisten elämän.
Tällä naisella on hamstrausongelmia.
Hänen kotinsa oli ennen siisti, mutta työttömyyden mukana tuli ongelmia.
Hänen kanssaan asuu kaksi vanhempaa kehitysvammaista lasta.
Meidän on siis autettava hänet jaloilleen.
Jokin on selvästi kuollut tänne. Opossumi, rotta,
tai sitten jokin muu on hullusti.
Meidän täytyy siivota käytävä tavaroiden siirtämistä varten.
Lattia on täynnä eläinten jätöksiä.
Kaikki täällä on saastunutta, kaiken on siis mentävä.
Mätänevillä purkeilla ei tee enää mitään.
Kuten näette, talo on ollut huonossa kunnossa 10 vuotta, joten -
sen palauttaminen vanhaan loistoonsa vaatii paljon työtä.
Äiti!
VAIHDA PÄÄMÄÄRÄÄ JOLLET ONNISTU
Äiti!
Kukaan ei usko näin tapahtuvan itselle. Se ei sovi suunnitelmaan,
jonka on itselleen luonut. On sitä köyhä taikka rikas.
Demografia ei päätä sitä, tapahtuuko jotain traumaattista.
Kaikki riippuu olosuhteista.
Tuo näyttää minusta roskalta. Roskaa, roskaa, roskaa.
Hyvän onnen kissako? -Se voikin painua helvettiin.
Jos olosuhteesi vaativat kohtaamista,
se on tehtävä mahdollisimman hyväntahtoisesti ja huolehtivaisesti.
Mikä tämä on? -Töistä voittamani palkinto.
Palkinto suorituksestasi. Se on pidettävä.
Pidetään värikkäät. Ne piristävät tyttöjen huonetta.
Näemme sen ja sanomme: "Jestas, mikä sotku."
Mutta he katsovat sitä ja sanovat: "Elämäni on ohi."
Se oli hyvä päivä. Hymyilyttää.
Tuossa on mieheni ja tyttäreni, kun he olivat pieniä.
Kaikki nämä ovat muistoja. -Ihanaa, että tämä löytyi.
Näetkö? Kuten sanoin. He polttavat, minä juon.
Niin, sitä kaipaa asioita.
En tiedä, miten tämä meni näin pitkälle.
En voi uskoa, että annoin sen tapahtua. Se ei ole tapaistani.
Kyseessä voi olla huomenna sinä, minä, kuka vain. Siksi en tuomitse.
Ei voi tietää, mitä tulee tapahtumaan. Elämä voi olla haurasta. Se voi vain...
STC:N PÄÄKONTTORI
Hoidamme lemmikkihamstrausta ja lemmikkien jälkien siivousta.
Vallattuja ja tuhottuja taloja. Siivoamme hajuja, murhia, itsemurhia, kuolemia,
kuolinpesiä, hometta, tulvia, tulipalon jälkiä.
Huumelabroja, teollisuusonnettomuuksia. Työskentelemme myös rakennuksille,
joten hoidamme sekä köyhiä että rikkaita.
Henkilökunnalta vaaditaan koulutus.
Olen oppinut paljon sen jälkeen, kun työskentelin yötä päivää pakussa.
Minulla on parantumaton keuhkosairaus. En käyttänyt oikeita suojavarusteita.
Nyt olen ninja. Suojavarusteet päälle,
tai muuten käy kuten minulle. He ovat oppineet virheistäni.
Täällä meillä on pyykkitupamme.
Kaikki hamstraukseen ja likaan liittyvä pestään täällä.
Kaikki vereen, ulosteeseen tai vastaavaan liittyvä heitetään pois.
Hoidamme sisä- ja ulkotiloja. On ilmanpuhdistimia ja virtsansiivousta.
Meillä on lattiankäsittelyaineita ja aineet oksennusta varten.
Meillä on materiaalit kaiken hoitamiseen.
ERINOMAISUUS EI OLE VAHINKO
Safety Beach soittaa. Ripulitilanne pesutuvassa ja kylpyhuoneessa.
Meillä on liikenneturmassa kuollut.
Oletko yhä sairaalassa? Se ei ole hyvä.
Käytämme hätäkaistoja.
Voitko nukkua sängyssä? Älä nuku siinä, jos se on saastunut.
Aloittaessani 30 vuotta sitten yritys oli vain minä ja pakettiautoni.
Markkinaosuutemme kuitenkin kasvoi luulemaani suuremmaksi.
Olemme Victorian suurin rikospaikkasiivousyritys.
Hyvää huomenta. Sandra puhelimessa.
Mitä vain tekeekin elämässä, on annettava sille 150 %.
Sitä voi olla korttelin paras vessojen siivooja.
Sitä voi olla paras missä vain. On tartuttava tilaisuuksiin.
Olen hyvin ylpeä saavutuksistamme.
Kuka vain voi olla siivooja. Kuka vaan voi puunata.
Mutta me olemme koulutettuja ja myötätuntoisia.
Jälkikäteen ajateltuna tie on ollut kuoppainen.
Jälkikäteen ajateltuna tämä on parasta, mitä olen tehnyt.
Yritys on kuin lapseni.
Jos tarvitset jotain, voit... Anteeksi.
Se voi olla opittua käytöstä. Ehkä vanhemmat olivat hamstraajia.
Ihminen matkii näkemäänsä.
Lopeta!
Selvä, minä... Lopettakaa nyt. Olen puhelimessa.
Se on happisaturaattori. Kun voin huonosti,
mitä on tapahtunut nyt paljon, käytän sitä pitkin päivää.
En käytä sitä nukkuessani, mutta päiväsaikaan kyllä.
Se on hyvin hiljainen ja huomaamaton.
Happiviiksien avulla pystyn jatkamaan toimiani.
Elämässäni on aina ollut haasteita, mutta kohtaan ne silmästä silmään.
Sandralla on COPD, joka häiritsee hengitystä ja vahingoittaa elimiä.
Hänen tilansa on huonontunut. Lääkärit ovat neuvoneet lopettamaan työt.
Meillä oli Port Melbournessa varsin intensiivinen siivoustyö.
Siihen meni viikko. Sen jälkeen aloin voida huonosti.
Johtui varmaan talon patogeeneista.
Se oli kasvualusta tulehdukselle rintakehässäni.
Kävin lääkärissä, ja hän oli kauhuissaan tilastani.
Hän soitti ambulanssin ja lähetti minut Peninsula Private Hospitaliin.
Sairaala huomasi minulla olevan jopa sydänongelmia.
Ymmärsin, että sairastuttuani saattaisin romahtaa nopeasti.
Tiedän, että rakastat siivoustyötä. Se oli elämäsi kolmekymmentä vuotta.
Oliko vaikeaa...
Kyllä oli, mutta piti valita joko siivoukset tai terveyteni.
Minkä valitsisin? Valitettavasti terveyteni.
Mutta henkilökuntani on enemmän kuin pätevää.
STC:N HENKILÖKUNTAPALAVERI
Huomenta. Pahoittelen, olen hengästynyt ja tulossa kipeäksi.
Meillä on tilanne. Siivosimme tilaa luteista -
ja löysimme suuren määrän metamfetamiinia.
Määrä viittasi jakeluaikeisiin.
Kiinteistössä oli huumeita luullakseni 56 000 dollarin arvoista.
En halua teidän koskaan tuntevan itseänne uhatuiksi tai pelkäävän.
Tämä ei kuulu työnkuvaamme.
Teille uusille kasvoille tiedoksi, nimeni on Sandra.
Miten olet viihtynyt? -On ollut mielenkiintoista.
Vielä ei ole ollut huonoa päivää. -Se on tulossa.
Täällä ei tarvitse kuntosalijäsenyyttä. Työ on raskasta ja kovaa.
Traumakeikalle voidaan kutsua mihin aikaan päivästä tahansa.
Itse pidän siitä, mutta olenkin luonnoltani utelias, joten...
Yksikään keikka ei ole samanlainen. Näette aivan toisen puolen elämästä.
Kyseessä on kaikki huoneet. -Täyssiivous.
Koko helahoito.
Traumasiivous ei sovi kaikille. Sen voin vakuuttaa.
Se on paskatyötä. Se on kauheaa.
Onko moppipäät? -On.
Onko kuurausharjat?
Menestyksemme on siinä, että olemme ihmisiä ratkomassa ihmisten ongelmia.
Oletko kotona, Shaun? STC-siivoojat täällä.
Olen traumasiivooja, koska pidän ihmisten auttamisesta.
Hassua kyllä, en pahemmin nauti siivoamisesta.
Mutta sitä oppii niin paljon itsestään ja tästä yhteiskunnasta.
Tuolla on keinuhevonen. Kuului varmaan lapselle.
Tällaista se nykyään on. Ihmisillä ei ole varaa taloihin, koteihin.
Suurimmalla osalla henkilökunnastani on ollut rankka elämä.
He yrittävät löytää tiensä takaisin.
He ovat ainutlaatuinen porukka. Mutta on hienoa, että voimme tehdä -
asioita, joihin vain harva pystyy.
Asiakkailla on ollut ripulia seinillä, lattioilla, pesutilassa ja kylpyhuoneessa.
Jotkut tyypeistä löysivät käsikranaatin.
Olemme kuin perhettä. Todella. Meillä on aina hauskaa.
Nähdään, kulta. -Nähdään.
Rakastan sinua ja Annea.
Selvä. Mennään. Hitto, olisi pitänyt mennä tuonne.
Täytyy lopettaa kiroilu kameran edessä.
Olen kuin Sandra. Hoidamme paljon paskaa. Se kulkee molempiin suuntiin.
Paskaa riittää.
Hoidamme asiakkaat ja siivoamme paskat pois.
Ymmärrättekö? Kyse on psyykkisestä terveydestä ja vammoista.
Työskentelemme ihmisten kanssa, jotka eivät voi huolehtia itsestään.
Siksi olemme paikalla. Heitä auttaaksemme.
Siksi emme tuomitse ketään.
Tässä työssä ei kuulu tuomita muita.
Se on niin yksinkertaista. Älä tee tätä, jos olet tuomitsevainen.
Olen ollut koko ajan epäileväinen. -Katso arpea hänen kasvoissaan.
Kerro, miten sait sen. -Pentridge-vankilassa vuonna 1986.
Olin kuusitoista. Istuin siellä neljä ensimmäistä vuottani.
Delfiinejä, räpylöitä, näettekö? -Hän oli hyvä jalkapallossakin.
Hän teki kaikkea. Hän on rikaskin. -En erityisemmin.
Se on aamiainen. Rokatessa sen on oltava lusikassa.
Ruiskuralli. -Ole varovainen täällä Devillä.
Ruiskuja on kaikkialla. -Yksi, kaksi, kolme...
Ottakaa rauhassa. Muistakaa, missä olette.
Mitä tästä kohtelemme henkilökohtaisena omaisuutena, Brian?
Niitä tavallisia. Kaikkea, missä on Devin nimi, kuvia, koruja, rahoja.
STC siivoaa asuntoja valtiolle.
Tänään heidän tulee poistaa kaikki Devin tavarat tämän muuttaessa.
Emme siivoa tänään. Viemme vain kaiken roskan ulos.
Varokaa neuloja. Te kolme hoidatte tuon,
ja Meredith ja minä hoidamme takaosan.
Hienoa. -Hyvältä näyttää.
Olen siivonnut täällä melkein kaksi vuotta.
Hän sanoo aina "remontoivansa".
Hän yrittää aina korjailla taloa.
Hänellä on suunnitelma, mutta hän ei vie mitään loppuun asti.
Talo ei ole enää turvallinen, joten hän muuttaa muualle.
Ruiskuvarmat käsineet. Minun on parasta hakea ne.
Ruisku. Yksi kerrallaan.
En halua napata koko nippua. Pitää noukkia kuin poimintakepillä.
Niillä leikittiin pienenä. Tiesin treenaavani tätä varten.
Tunnen Devonin parin vuoden takaa.
Hän kasvoi ja eli kaduilla. Hän tunsi kaikki.
Tämä on aika kuvaavaa. Näin siinä käy.
Hänen mielentilansa voi nähdä.
Hän on kärsinyt vakavista traumoista. Se ei ole leikin asia.
Monet ovat kokeneet traumaattisia asioita, mutta ihmiset näkevät vain narkkarin.
Siihen tilaan on syynsä.
Meillä on hyvä porukka. Kaikki välittävät.
Kaikilla on sydän paikallaan. Olemme erityinen poppoo.
Emme vain nouki roskia.
Sinä olet erityisen erityinen.
Kysyn itseltäni, mitä teen täällä. Mutta pidän tästä. Yksinkertaista.
En välitä muiden mielipiteistä. On oltava huipputyyppi tehdäkseen tätä.
Pilailetteko? Minä rakensin tuon.
Laatikkonikin. Mitä teen yöpöydällä ilman laatikoita?
Katsokaa. Minulla on kolme kulmahammasta. Olen villi, enkös?
Sen vankilaelämästä saa. Jumala on peto. Tiedätkö miksi?
Buddha on esi-isäni.
Olen Brahman Maharaj. Se on verissäni. Sitä ei voi muuttaa.
Hän on isoisoisoisoesi-isäni setä. Oopiumia poltteleva paskiainen.
Olet idiootti, jos tuomitset minut ulkonäköni perusteella.
Upotan minua alas päin katsovat nopeasti.
Mutta tavallisesti olen myös se idiootti, joka heidät auttaa taas ylöskin.
Se ei ole kristinuskoa eikä buddhalaisuutta.
Se olen vain minä. Penteleen hyvä tyyppi.
Teidän pitäisi opetella tekemään samoin. Painukaa helvettiin.
TRAUMASIIVOOJAN SHOKKITARINAT
Elämäntarinasi on uskomaton, Sandra Pankhurst.
Niin voisi sanoa. -Sitä on melkein vaikea kuvitella.
En tarvitse lisäjännitystä elämääni.
Uskotko, että omien kokemustesi vuoksi sinun on helppoa -
auttaa muita siivoamaan sotkut elämästään?
Uskon paloni aiheeseen tulevan siitä. En halua nähdä ihmisten kärsivän.
Tunnetkin sen tunteen? Kärsimyksen. -Kyllä vain.
Vuonna 2017 Sandra nousi parrasvaloihin, kun hänestä kirjoitettiin elämäkerta.
Lopetettuaan siivoamisen hänestä on tullut luennoitsija Australiassa.
Tämä on puhdistavaa minulle. Uurastuksen ja keuhkosairauden jälkeen -
tuntui, että tarvitsin haastetta.
Yritys elää elämäänsä taustalla, eikä siellä tarvitse olla päivittäin.
Haasteeni onkin nyt tulla hyväksi luennoitsijaksi ja auttaa ihmisiä.
Ihmiset ovat aina hämmästyneitä näillä luennoilla.
"Olet todellinen." Mietin, että totta kai olen.
He eivät voi ymmärtää, että koin kaiken sen ja selvisin -
ehjänä toiselle puolelle.
Mutta osa viestiäni onkin se, että vastoinkäymiset voitetaan.
Pystymme kaikki siihen uskomalla itseemme.
Antakaa aplodit ja toivottakaa tervetulleeksi Drum Theatreen -
uskomaton ja inspiroiva Sandra Pankhurst.
Kiitos.
Minun pitää vekslata lasejani, koska olen tulossa vanhaksi.
Näköni on huono, enkä voi kävellä paljoa, koska keuhkoni ovat romuna.
Jos kertoisin vanhenemisesta, haluaisitte päättää päivänne aikaisessa.
Sain 7-vuotiaana tietää olevani adoptoitu ja ettei minua enää haluttu.
Kasvattivanhemmillani oli lapsi, tytär.
Sitten he saivat pojan, joka kuoli. He saivat tietää, etteivät saisi enempää.
Joten he adoptoivat minut.
Viisi vuotta myöhemmin he saivat taas pojan ja sanoivat tehneensä virheen.
"Emme halua sinua. Emme halua sinua enää lapseksemme."
1960-LUVUN ALKUPUOLELLA
Lapsena rakastaa automaattisesti. Sitä ei tiedä muusta.
Sitä ei ymmärrä, miksi kohdellaan huonosti, mutta rakkautta kaipaa lisää,
koska se puuttuu.
Sitä ei ehkä koskaan saa. Itse en saanut.
Olet arvoton! Teet aina näin! Mikä sinussa on vialla?
Hän oli hyvin väkivaltainen alkoholisti.
Turpa kiinni!
Minua käytettiin varoittavana esimerkkinä.
Vitsaa ei säästelty.
Minua hakattiin kuparikepillä.
Asuin pientalossa sen valmistuttua. Minua ei päästetty päätaloon iltaisin.
En saanut käyttää vessaa, ainoastaan lattiakaivoa.
Sain paiseita ja olin aliravittu.
Silloin tapahtui paljon.
Tuossa keskellä olen minä nuorena. Ja siskoni.
Veljeni. Yksi oli vielä tulossa.
Tämä oli perhepotretti. Näyttää viattomalta, mutta se on valhe.
Tässä ovat naapurit, jotka pelastivat minut puukotukselta -
isäni toimesta, kun täytin 18.
Olen tuossa keskellä. Ei mikään kaunokki.
Olin noin 18-vuotias.
En tunnista itseäni tästä. En samaistu tähän ihmiseen,
koska olen elänyt pitempään naisena kuin miehenä.
Joten... En näe yhtäläisyyttä katsoessani kuvaa.
En tunne yhteenkuuluvuutta. Tuntuu kuin vanhalta tutulta.
Yritin olla normaali. Yritin seurata esimerkkiä,
koska halusin olla mitä vain paitsi erilainen.
Tämä on hääpäiväni Williamstown Gatesilla.
Ensimmäisen lapseni kaste.
Sisälläni oli vihaa, jota en voinut hallita.
Olin alkamassa muistuttaa isääni, jota vihasin ja halveksin.
Hopeisessa kehyksessä on viimeinen kuvani lapsistani.
Se on etualalla. Katson sitä joka aamu ja ilta.
Se on hyvin tärkeä minulle. He näyttävät niin viattomilta ja nuorilta.
Se on myös aikaa, joka on liitänyt ohi.
Toinen lapsi syntyi, ja olisin voinut helposti -
heittää hänet tiiliseinää vasten, koska en vain jaksanut.
Silloin päätin, että minun oli lähdettävä.
Kun lähdin, vanhin poikani seisoi ovella ja sanoi: "Heippa, iskä."
Se särki sydäntäni vuosikausia.
En voinut juhlia joulua, syntymäpäiviä tai mitään lapsiin liittyvää,
koska halusin heidät, mutta se ei ollut mahdollista.
Tähän päivään asti kotonani on aina televisio päällä.
En voi sietää hiljaisuutta.
Se pitää minulle seuraa. Pitää ääntä. Ääni tarkoittaa, etten ole yksin.
Sandran suosion kasvaessa häneen ottaa yhteyttä järjestö, joka auttaa -
adoptoituja lapsia saamaan yhteyden biologisiin vanhempiinsa.
Hei. -Hei, olen Sandra Pankhurst.
Mukava tavata. -Samoin. Kuinka voit?
Muistan, että kirjassasi vaikutti siltä, ettet ole kiinnostunut asiasta.
Yllätyin, kun sanoitkin nyt ajatelleesi asiaa.
En koskaan ajatellut etsiväni vanhempiani,
koska mietin, että tuskin hekään haluaisivat minua.
Etenkään, koska olen transihminen. Se voi järkyttää.
Olen avoin, mutta silti varovainen.
Tuo on tavallista. On tärkeää edetä omassa tahdissaan.
Se voi nostattaa tunteita pintaan, jopa odottamattomia sellaisia,
koska ne tulevat lapsuudestamme.
Adoption ympärillä on paljon uskomuksia. Sitä romantisoidaan paljon.
Kerrotaan lapsesta, joka pääsee hyvään perheeseen, ja miten ihanaa se on.
Ei mietitä sitä, mitä on tapahtunut ennen adoptioita.
Monet adoptoidut tuntevat kaipausta lapsuudesta asti, eivätkä ymmärrä sitä.
Päällimmäisenä on hylkäämisen tunne. Tunne siitä, ettei sovi joukkoon.
He eivät tunne itseään osaksi perhettä.
Syvää surua. Menetystä.
Joskus sen tuntee syvästi, joskus se on aina läsnä.
Voi auttaa, että ymmärtää syntymähetkesi olosuhteita.
Oli tavallista, että lapsia vietiin nuorilta naimattomilta naisilta.
Joko täysin ilman suostumusta -
tai heidät pakotettiin suostumaan. -Aivan.
En vain halua aiheuttaa hänelle kärsimystä tai ylimääräistä vaivaa.
Jos niin käy, me lopetamme.
Jos hän on yhtään kaltaisesi, hän on hyvin vahva.
Hänen täytyisi olla kova vanha akka ollakseen minun vahvuiseni.
Katsotaan. Se siinä onkin. Emme tiedä, millainen hän tulee olemaan.
Vai elääkö hän edes.
Se on varmaan tärkeimpiä asioita. Se, voimmeko löytää hänet...
Niin. -...ja onko hän elossa vai kuollut.
Tänään järjestämme rikospaikka- ja traumasiivouskurssin.
Käytämme tätä kirjaa.
Tunnukset voitte laittaa vaatteisiinne, kun olette suorittaneet lisenssin.
Vaatimukset tunnetaan maailmanlaajuisesti. On tärkeää, että meillä on ne,
jotta ylläpidämme korkeaa tasoa.
Haluan lisätä, että olette eliittikoulutuksessa.
Monet sanovat: "Voin traumasiivota. Kestän vaikka mitä."
"Mitä tiedät mikrobiologiasta?" "Miten se siihen liittyy?" Olennaisesti.
Tämä tässä on ihosolu.
Punasolu.
Sitten näemme tuhkarokon, HIVin ja influenssan. Näiden kanssa työskentelemme.
Ne ovat vihollisemme.
Ei, ei! Ei, kamu.
Siinä on verta pinnalla. Se menee suoraan maton läpi.
Se menee suoraan alustan läpi, ja tämän te löydätte.
Ennen traumasiivousta siivoaminen oli perheiden vastuulla.
Sen näkeminen ei ole heille hyvä asia,
koska siitä tulee heidän viimeinen muistonsa.
Kun jotakuta puukotetaan tuolissa, he vuotavat siinä kuiviin.
Meidän on siivottava veri, bakteerit, toukat, haju.
Hajoaminen. Ruumis alkaa hajota hyvin, hyvin nopeasti.
Ruumiin entsyymit aloittavat hajottamisen ja sulattavat ruumista.
Kaikki menee suoraan maton, alustan ja lattialankkujen läpi.
Lattiapalkeista maahan asti.
Heidän ei tarvitse nähdä tätä. Se on shokeeraavaa.
He tulevat kantamaan kuvaa mielessään loppuelämänsä ajan.
Kun suihkutat irrottaaksesi veren, tämä imee sen samanaikaisesti.
Tämä on ainoa lelu, jonka tarvitsemme.
BIOLOGINEN TALTEENOTTO RIKOSPAIKKA- JA TRAUMASIIVOUKSESSA
Tärkein oppimamme asia on turvallisuus. Se voi olla sähköturvallisuutta,
bakteereja tai viruksia. Suurin turvallisuushuoli on mielenterveytenne.
Tällainen työ vaikuttaa psyykkisesti.
Se tulee kalvamaan teitä.
Itsemurhat.
Itsensä vahingoittaminen.
Murhat ampuma-aseella. Jollette arvanneet, tässä oli osuttu päähän.
Häntä on katossa asti.
Autoja. Autot ovat painajainen.
Näitä tulette näkemään mielessänne.
Jollei teillä ole prosessia tai ihmisiä joille puhua, jollette tunnista oireita,
joudutte ongelmiin. Loppu voi olla huono.
Teillä on työ tehtävänä, ja se on rankkaa. Teidän on kuitenkin lokeroitava se.
Lokerossa se on turvassa eikä vaikuta elämäänne.
Puhukaa siitä niin paljon kuin haluatte. Kommunikoikaa se pois itsestänne.
Kun saatte sen ulos, voitte helpommin jatkaa päiväänne.
STC:N TYÖNTEKIJÄ
Asunnossa ei ole sähköä eikä vettä.
Ei huumeita, lasinsiruja tai muuta ilmiselvästi vaarallista.
Ruumis haettiin hiljattain. Siivotkaa varovasti.
Se on murha-itsemurha. Hoidamme siitä murhaosuuden.
Uutisten mukaan itsemurha tapahtui ulkona.
Ulkona luonto hoitaa homman itse.
Uutisten mukaan kyseessä oli äiti ja tämän poika.
Selvä. Onneksi meille ei kerrota noita yksityiskohtia.
Me saamme vain syyn, tekovälineen ja paikan. Siinä kaikki.
Koskaan ei kerrota, oliko kyseessä isä, poika, äiti tai tytär. Parempi niin.
Suurimmaksi osaksi välttelen yksityiskohtien ajattelemista.
En katso tai kuuntele rikosuutisia. Niin käsittelen asiaa.
Mitä enemmän tietää siitä, kuka se oli, mitä tapahtui, miten kuoltiin,
tai taisteltiinko vastaan... Sellaiset jäävät pyörimään päässä.
Toivottavasti paikalla ei ole ketään, joka tunsi uhrin.
Ennen yritin sanoa jotain lohduttavaa, kun asiakkaita oli paikalla,
mutta mikään sanomani ei voi korjata tilannetta.
Ei ole tiettyä sanaa tai lausetta. Pelkkä läsnäolo riittää.
Työskentelen niin hiljaa kuin voin.
Minun ei tarvitse tietää, kuka ja miksi.
Haluan tietää vain tarpeellisen, jotta voin pitää asiat erillään.
Tämä on vain siivousta. Kun tietää enemmän, tilanne mutkistuu.
Miten töissä meni tänään? Oliko se ookoo?
Se oli rankkaa. Se alkaa vaikuttaa minuun. Etenkin, jos asiaan liittyy lapsia,
tai siellä on lastenhuone, tai...
Siitä tulee synkempää. -Aivan.
Katkeamispiste on minulle sitä, kun itseään ei voi hallita.
Yhtäkkiä on sivustakatsoja asioissa, joihin on ennen voinut vaikuttaa.
Sitä on altaan syvässä päässä ennen kuin tajuaa edes uivansa.
Luuletko sen vaikuttavan emotionaaliseen tilaasi? Selviätkö siitä?
Kyllä se vaikuttaa. Ehdottomasti. -Niin.
Sitä tajuaa, että pahoja asioita tapahtuu koko ajan.
Ihmisiä kuolee karmeilla tavoilla päivittäin.
Sandra sai vakavan keuhkotulehduksen. Viikon tehohoidon jälkeen -
hän toipuu nyt kuntoutusosastolla.
Pudotin vesipullon, enkä päässytkään itse enää lattialta ylös.
Sain paniikkikohtauksen. Oksensin vain.
En voinut lakata yskimästä. En saanut henkeä.
Tiesin, että minun piti soittaa professori Langdonille ja ajaa sairaalaan.
Joka kerta kun olen mennyt sairaalaan keuhkokuumeen tai vastaavan takia,
kuulen ihmisten tukehtuvan, yskivän ja huutavan.
Ihmisten kuulee jatkuvasti kuolevan hengitysongelmien takia.
Sama kohtalo odottanee minuakin.
Kuolema ei vaivaa minua. Kuolemisen prosessi vaivaa.
Kun se on ohi, se on ohi.
Hei, Jackie.
Tule sisään, rakas. En odottanut näkeväni sinua tänään.
Älä koskaan mene autoon hänen kanssaan. Hän tekee sinut hulluksi.
Hänestä olen huonoin kuski. Minusta hän on huonoin matkustaja.
Meistä tuli melkein vihollisia. Hän ei osaa ajaa lainkaan.
Olen hyvä kuski. -Halusin mäjäyttää häntä.
En välittänyt hänen iästään. Minusta sen olisi pitänyt olla sallittua.
Mitä olet touhuillut? -Olen katsellut heidän työskentelyään.
Kuten näet... -Vakoiletko heitä?
Tuossa on Trudy toimistolla. Hän työskentelee lakkaamatta. Hän on hyvä.
Tehdas on tyhjä. Joku on vienyt parkkipaikkani. Ei hyvä.
Olen kuntoutuksessa, mutta minun on hidastettava tahtiani.
Tämän jalan nostaminen on vaikeaa. -Sitä ei ole ennen ollut.
Ei niin, yleensä askeleeni on keveä. -Tiedän.
Olisin mieluummin elossa kuin kuollut.
Aikaisemmin hassuttelin. "Kuolen jo kuolen, elän jos elän."
Mutta nyt haluan elää. Vuoria on vielä kiivettävänä.
Viimeisten kuuden kuukauden aikana olet rehellisesti sanottuna ollut -
väsynyt olemaan sairas. -Ehdottomasti.
Sanoit niin minulle, ja tarkoitit sitä.
Se soitti hälytyskelloja. Jos luovuttaa niin kuolee.
Vanhana sairaanhoitajana uskon siihen. Hän ei voinut hyvin, ja ajattelin,
että oli aika kaivaa hautajaismekko esiin. Mutta hän toipui siitä.
Kun hän kiroilee minulle, hän voi hyvin. -Paholainen pukeutuu Pradaan. En luovuta.
Se on Tinkerbell.
Hän on ystävällisin ja vanhin kissamme. Meillä on niitä kolme.
Minä vain ulkoilutan koiraa.
Jollet tiedä miten, voin näyttää, miten koiraa ulkoilutetaan.
Päässäsi on niin paljon lauluja. Osaat ne kaikki.
Päämme ovat täynnä lauluja. -Niin.
Se on hyvä. -Aiomme kirjoittaa uuden laulun.
Hammaslääkäristä. "Dental Rock".
Siitä tulee hyvä. -Olemme molemmat -
bändissä.
Olemme bändissä nimeltä The Odd Bods.
Meidät löytää YouTubesta. No niin, Google. Black Jacket YouTubesta.
Minä laulan tässä.
Tapaamme paljon ihmisiä, jotka eivät kykene huolehtimaan itsestään.
Autamme heitä huolehtimaan asunnoistaan säännöllisesti.
Heillä voi olla huume- ja alkoholiongelma. Mielenterveysongelmia tai aivovaurio.
Me autamme heitä asumaan siistissä talossa.
Huokaisemme helpotuksesta, kun he ovat tehneet kaiken.
He auttavat meitä todella paljon.
Kuka on lempisupersankarisi? -Ketä veikkaisit?
Ehkä Teräsmiestä. -Älä nyt. Oliko se niin ilmiselvää?
Olen tarvinnut jatkuvasti apua siitä asti, kun muutin omilleni.
Se on Halinalle uudella mahamerkillä.
He kokevat yhteenkuuluvuutta kanssamme, koska olemme vain siivoojia.
Haluamme saada ihmisten olon turvalliseksi ja mukavaksi, mutta emme ole taikureita.
Emme ole psykiatreja tai psykologeja. Voimme vain tehdä parhaamme.
Kauanko olet siivonnut täällä? -Noin vuoden. Ehkä vähän vähemmän.
Välillemme on kehittynyt tavallaan suhde.
Heillä menee tuohon puoli tuntia. Minulla menisi kaksi päivää.
Sellainen ninjatähden näköinen pitää kalloani kokonaisena.
Minulla on polvituki käytössä.
Sormieni liikuttaminen vaatii taistelua.
Onnettomuuden jälkeen minun oli opeteltava kävelemään, puhumaan, ajattelemaan.
Selvisin vauvasta 31-vuotiaaksi, ja sitten jouduin aloittamaan taas alusta.
Rahan arvo, kaikki.
Se oli aika rankkaa. Mutta olin oppinut kaiken jo kerran, joten onnistuin.
Se tapahtui joulukuun 23. päivä 2001. Aikamoinen joululahja.
Mitä olisi pitänyt tehdä? Itkeäkö?
Ketä itkuni kiinnostaisi?
Kukaan ei välitä, joten täytyy vain taistella, hymyillä ja olla murehtimatta.
"Miksi näin kävi minulle?" Se tapahtui. Siirry eteenpäin.
Kukaan ei välitä siitä, mitä sinulle tapahtui.
Sellaista elämä on. Joillakin on vaikeaa, joillakin helppoa.
Onko jotain, josta emme saa kysyä? -Ei.
Haluatko puhua jostain erityisestä?
Ei. Voimme olla hieman röyhkeitä, koska haluan kirjoittaa uuden kirjan.
Sain eilen tietää, että minulla on aivokasvain.
Sandra! Herranjumala. -Kaaduin myös pahasti. Olen naarmuilla.
Miten se sinun... -Hengityskö?
Paremmin kuin aikoihin, mutta se tulee aina olemaan ongelma.
Minulla on tässä puolikas keuhko ja kuusi läppää toisella puolella.
Mitä kasvaimen kanssa tehdään? -Sain tietää siitä vasta eilen,
joten erikoislääkäri soittaa minulle. Se on vakavaa, mutta se on hyvälaatuinen.
Toivotetaan tervetulleeksi päivän tähti: Sandra Pankhurst!
Kiitos paljon.
Halusin olla normaali. En enempää, en vähempää.
Siksi menin naimisiin ja hankin kaksi lasta. Mutten selvinnyt siitä.
Ajattelin, että tilanteesta oli päästävä pois lasten tähden.
1970-LUVUN LOPPUPUOLI
Siihen aikaan ero myönnettiin homoseksuaalisuuden vuoksi.
Tuomari määräsi, etten saanut puhua lapsilleni tai koskea heihin,
koska voisin tartuttaa tautini heihin.
Tiesitkö siinä vaiheessa, että halusit korjata sukupuolesi?
En tiennyt sitä silloin. Tiesin vain olevani erilainen.
Tiesin olevani naisellisempi, mutta olin hämmentynyt.
Aluksi homobaareissa käyminen järkytti minua,
koska näin miesten suutelevan miehiä ja naisten naisia.
Se oli minulle hyvin vierasta.
Kuulin joka tapauksessa, että hormoneilla voisi -
muuttaa vartaloansa ja niin edelleen. Tiesin, että minun oli tehtävä niin.
1970-LUVUN LOPPUPUOLI
Ajattelin: "Mitä tekisin?" Esiinnyin muutamassa drag show'ssa.
Tein seksityötä St. Kildan kaduilla.
Olin huoneessani, ja se oli sisustettu kuin olisin ollut rikas ja kuuluisa.
Uskoin, että loistokkaan näköinen huone saisi heidät pitämään minua menestyvänä.
"Hänen täytyy olla parhaimmistoa."
Käytin myös paljon huumeita.
Siihen aikaan käytimme metakvalonia. Se teki himokkaaksi.
Prostituoitu kun olin, se oli hyvä tulonlähde.
Sitä teki makuuhuoneessa aivan uusia sirkustemppuja.
Itseään lääkitessä tulee käytettyä kaikki tienaamansa rahat itseensä.
Sitä tuhlailee ja tekee erikoisia asioita. Se on selviytymistä.
Mitä olet oppinut ihmisyydestä? Oletko käsitellyt traumojasi?
Tavallaan... -Miten? Se oli kamalaa.
Tekeekö se sinut joskus surulliseksi? Me kaikki mietimme vain: "Miten?"
Miten oikein kokosit itsesi? Miten...
Tässä on esiintyjä-Sandra 95D-rintoineen.
Lavanimeni oli Celestial Star, mutta minua kutsuttiin Celestial Monstariksi.
Joten... Nyt nännini ovat keskellä ei-mitään.
Täytyy turvautua kanafileisiin.
Tuohon aikaan myin itseäni Hay Streetillä Kalgoorliessa.
Asiakkaat tulivat huoneeseen, eivät pitemmälle.
Meillä oli astia pesua ja tarkistamista varten ennen toimituksen alkua.
Tässä olen nuorempi ja raikkaampi. En niin syntinen kuin nyt.
Elämäni on ollut yhtä vuoristorataa.
Kirjavaa, haasteellista, menestystä, epäonnistumista.
Sitten meillä on todistus raiskauksesta.
Hän joutui vankilaan.
Se oli karmea kokemus, mutta se siitä.
Luulin näyttäväni upealta tässä asussa.
Onneksi koirat eivät olleet ulkona. Ne olivat jahdanneet minua.
Tässä minä ja George menimme naimisiin.
Tässä on Johnny Hotcock,
jonka kanssa minulla oli myöhemmin salasuhde.
Elämäni ei ole ollut täysi katastrofi.
Se on ollut kokemuksien kimara.
Jotkut olivat hyviä, jotkut huonoja. Niin se on kaikilla.
Uskon, että elämä antaa hyvän tarinan,
ja sitten myös huonon.
Raiskauksen hyvä puoli oli se, että sen jälkeen lopetin prostituution,
koska en pystynyt siihen enää.
Siksi ei kannata luovuttaa. Kannattaa olla positiivinen,
koska ei voi tietää, minne se tie lopulta vie.
Aloitettuaan vanhempiensa etsinnän Sandra saa uutisia virkailijaltaan.
Hänen biologinen äitinsä elää yhä.
Hei, Sandra. -En ehdi tänään kokoukseen.
Lopetin juuri henkilöstöpalaverin, mutta äitini tulee soittamaan minulle.
Adoptiotoimiston Margaret on ollut yhteydessä.
Loistavia uutisia. -Niin on.
Hän työskentelee yhä. Kolme päivää viikossa. On huumorintajuinen.
Voi luoja. -Niin.
Mitä hän tekee? -Hän on taideaineiden opettaja.
Opettaa teatteria ja musiikkia. -Ei voi olla.
Joten... -Vähän kuin sinä...
Niin. Olemme molemmat näyttelijättäriä.
Hän siis tietää sinun olevan nainen.
Kyllä. Hänellä ei ole sen kanssa ongelmaa. Ja hän on skotlantilainen.
Skotlantilainenko? -Niin, joten...
Eikä! -Kyllä vain.
Voi luoja. -Pitänee vetää kiltti päälle.
Olen niin iloinen, Sandra. -Niin.
Onnea. -Kiitos, rakas.
Toivottavasti keskustelunne on mukava. -Okei, muru. Heippa.
Noin. -Miltä nuo uutiset tuntuivat?
Mukavalta. Ei valtavia tunteita, tosin.
Se oli vain uutinen.
Hänellä on kolme aikuista lasta. He ovat noin 60-vuotiaita. Olen vanhin.
Hän ei päättänyt hylätä minua. Hänet pakotettiin siihen.
Hän ei voinut pitää lasta.
Hänen vanhempansa olivat sanoneet hänelle, että olin kuollut synnytyksessä,
ettei hänen kannattanut ajatella asiaa. Piti vain siirtyä äkkiä eteenpäin.
Hän soittaa jonakin iltana yhdeksältä.
Katsotaan sitten, mihin se johtaa.
Se on koko takapiha, kaikki roskat. -Jestas.
Odotahan, kun näet sisätilat. -Miten näin voi elää?
Se on surullista. -Se on hamstrausta.
Hamstrauksen ja lian ero on siinä, löytyykö ruoanjätteitä.
Tuo on paras huone.
Jestas. En selviä tuosta. -Kuule. Parin päivän päästä -
talo on tyhjä ja siivoamme sen. Niin.
Sinun jälkeesi. Kunhan pilailen. -En voi mennä tuonne.
STC:N LIIKETOIMINTAJOHTAJA
Tämä on yhdeksännen tason hamstrauskeikka. Mies on kuollut.
Näettekö, miten nuo on järjestetty? Siinä on vuosikymmenten lehdet.
Suurin osa tästä on paperia tai vettä.
Näitä on noin 40-50, mutta ne ovat olleet täällä niin kauan, että ovat tyhjiä.
Vettä ei ole jäljellä.
Tämä on olohuone. Paljon kaikkea.
Tämä määrä on pysäyttävä. Tuo on märkä.
Katossa on reikä. Se täällä haisee.
Nämä ovat jätöksiä, joten täällä lienee myös rottia tai hiiriä.
Kuulen äänen. Mikä se on?
Yritämme arvioida, paljonko tavaraa on. Kuinka monta meitä oikein tarvitaan.
Kuinka monta ihmistä voi turvallisesti työskennellä tässä tilassa.
No niin.
Tämä oli sisaruksille murheellista,
koska he tapasivat aina muualla.
Perheelleen hän oli hauska setä ja lämminhenkinen mies.
Pistää miettimään, mitä menehtyneen elämässä tapahtui, että näin kävi.
Luulin, että termoksessasi oli teetä.
Kahvia.
On saatava kymmenen kuppia kahvia päivässä, että selviän.
Rakastan tällaisia päiviä. -Ne ovat hyviä.
On mielenkiintoista, että on voinut olla naapuri vuosikymmeniä,
eikä ole koskaan nähnyt taloa sisältä. Naapurit eivät aavista mitään.
Niinpä. Yhdeksän kertaa kymmenestä keikalle saapuessaan tapaa ihmisiä,
joista ei olisi aavistanut mitään, jos heidät olisi tavannut kadulla.
He eivät näytä epäsiisteiltä. He ovat toimintakykyisiä ihmisiä kuten me.
Ulkomuodosta ei voi aavistaa, miltä ihmisten kotona näyttää.
Heitämme pois käytännössä kaiken. Kihlasormus tosin pitäisi löytää.
On mahdotonta sanoa, miten hän selvisi täällä.
Hän varmaan istui tuolla katsomassa televisiota.
Monesti näiden takana on trauma. Kenties hän menetti jonkun.
Se voi olla myös sukupolvikysymys. Heillä on saattanut olla kausi -
kun teki tiukkaa, joten luopuminen on vaikeaa.
Mielestäni olemme kaikki parin huonon päätöksen päässä tällaisesta elämästä.
Oli kyseessä sitten rahaongelmat, mielenterveysongelmat tai trauma.
Se on myös yhteistä historiaa. Olemme myötätuntoisia, koska tiedämme.
Kokoluokalla ei ole väliä. He voivat vaikuttaa hallitsemattomammilta,
mutta omassakin elämässäni on ollut sellaisia ajankohtia.
Minusta meillä on jaettuja kokemuksia.
Tässä on taideteoksiani. Siveltimiäni.
Minulla on taustaa sisustus- ja tapahtumanjärjestämisalalla.
Olen kerännyt paljon juttuja vuosien varrella.
Loin tuon värin Porterin maaleilla.
Näitä siveltimiä käytin.
Yksi sarjani tapahtumiin oli "simple en masse".
Se oli vanhoja siveltimiä lasipinnalla.
Rakastan tuota. Sopii estetiikkaani. Seuratkaa, niin näytän.
Täällä ei ole täydellistä, mutta se, että saan tulla tällaiseen kotiin,
antaa minulle mielenrauhaa.
Päänsisäinen sotkuni ei heijastu talon sotkuksi.
Asiakkaamme usein vetävät kaikki verhot eteen,
jotta on mahdollisimman pimeää ja surkeaa.
Sotkun täyttämiä huoneita kantaa mukanaan.
Tämä näyttää hamstraukselta, mutta ei ole sitä. Lupaan.
Nämä ovat palatsista Intiasta. Kultaisia kaktuksia.
Diskopalloja. Vaaseja. Viinipulloja.
Tätä ennen olin jo heittänyt pois tonnin lavan verran tavaraa.
Se oli hamstrausaikaani, ja sen takia ymmärrän niitä ihmisiä.
Tavarat ottavat vallan yhtä aikaa nopeasti ja hitaasti.
Haluan saada sisätilat valmiiksi. -Selvä.
Sitten meillä on kaksi päivää aikaa hoitaa ulkopuoli.
Hamstrasin, ja vasta kun minun tarvitsi päästä tavarasta eroon,
tajusin tavaran todellisen määrän ja sen, kuinka vaikeaa siitä oli päästä.
Heitimme kaiken menemään yhtenä päivänä isäni kanssa.
Puhdistin elämäni ja tilani kaikesta sotkusta.
Se on rotta! Se juoksee! -Ei, ei!
En olisi koskaan arvannut,
että tulisin työskentelemään traumasiivoojana.
Se on yksi palkitsevimmista asioista elämässäni.
Haluatko vettä, muru? Olen kuivempi kuin kuolleen koiran kalu.
Sandran ystävänä oppii aina uusia ilmaisuja.
Kaikkea suustani tuleekin. Mutta kaikkea sinne on mennytkin.
Se ei lopu lainkaan. Palaset tippuvat paikoilleen. Uskomatonta.
Et ole kertonut tarinaasi.
En. -Oikeastaan lainkaan.
Tiedän jotain sieltä täältä, mutta et ole kertonut siitä julkisesti.
Kaikesta tästä kuuluisuudesta huolimatta olet yhä aivan oma itsesi.
Olen tuntematon. Jokaisella on päivänsä, kummajaisella kaksikin.
Kuka olisi aavistanut? Pieni poika West Footscraysta.
Sandra Pankhurst, olet uskomaton nainen, joka on selvinnyt sellaisesta,
joka tuhoaisi meistä suurimman osan.
Olet saanut osaksesi karmeaa väkivaltaa ja vihaa.
Olet kuitenkin jaksanut tukea muita työsi ja luennointisi avulla.
Puhun elämästäni välittääkseni huolenpitoa, myötätuntoa ja arvokkuutta.
Kunnioitusta ja hyväntahtoisuutta.
Myönteisyyttä ja kokonaiskuvan näkemisen tärkeyttä.
Olen hyvin ylpeä siitä, joksi olen taustastani huolimatta tullut.
Olemme kaikki rikkinäisiä. Kaikki tarvitsevat rakkautta ja kunnioitusta.
Kaikki haluavat olla osa jotakin.
Tänne kaikki vain.
Voit auttaa ihmisiä kärsimyksissään, koska olet nähnyt molemmat puolet.
Kyllä, se on ollut taistelua.
Mutta taistelu tekee ihmisestä vahvemman ja paremman.
Olen otettu saamastani vastaanotosta.
Hei, miten menee? -Loistavasti. Sinäkin olet loistava.
Kiitos, rakas.
Kasvoit ilman rakkautta, mutta täällä sinua rakastetaan.
Hyväksyntä on uskomatonta.
Olkaa myönteisiä ja vahvoja ja tehkää parhaanne. Kiitos.
Kiitos paljon. Saitko koskaan selville, keitä vanhempasi olivat?
Sain vasta pari päivää sitten tietää, kuka äitini on.
Ensimmäinen kirje lähetettiin hänelle sopivasti ystävänpäivänä.
Hän puhuisi kanssani mielellään.
Mutta adoptiotoimistosta kerrottiin eilen, että hän on hieman perääntynyt.
Hänellä on rintakipuja. Hän on hämmentynyt.
Hän on hukannut pari luottokorttia viime päivien aikana.
Pyysin siis Margaretia pysäyttämään prosessin.
Aikomukseni ei koskaan ollut järkyttää häntä.
Hän kuulosti niin surulliselta, että purskahdin itkuun -
ja sanoin heille: "En halua tällaista. Jätetään tämä tähän."
Se tapahtuu, jos on tapahtuakseen. Jollen tapaa häntä, sitten se on niin.
En kaipaa sillä tavalla perhettä.
Minulla ei ollut nuorena perhettä, joten en oikeastaan halua sellaista.
Maailman terveysjärjestö on julistanut koronaviruksen globaaliksi pandemiaksi.
Miljoonat melbournelaiset valmistautuvat täydelliseen sulkutilaan.
Arkielämä on toistaiseksi muisto vain.
MAALISKUU 2020
Työmme on siivota trauman jälkiä, joten työntekijöiden on varauduttava -
pahimpaan mahdolliseen skenaarioon. Tulemme olemaan kiireisiä.
Hei Sandra, miten voit?
Ei hätiä. Soitin vain kyselläkseni vointiasi.
Kuullakseni kuulumiset.
VUOTTA MYÖHEMMIN
Hei. Olen Sandra Pankhurst. Katsoin Channel 2:n uutisia eilen,
ja toimittaja mainitsi lihastutkimuksen kantasoluilla.
Minulla on keuhkoahtauma ja emfyseema.
Minun on täytynyt olla poissa töistä vuoden ajan.
Se on oma yritykseni. Tämä siis koronan takia.
Luulen menettäneeni lihasmassaa, ja ihoni on venynyt.
Olen laihtunut myös paljon.
Olen siis kiinnostunut siitä, onko tähän tutkimussuunnitelmaa.
Se voisi auttaa minua taas elämään.
Totta kai. En usko, että kliinistä tutkimusta tehdään nyt, mutta tarkistan.
Juu. Vuoden aikana -
minusta on tullut koko ajan heikompi. Ei ole mennyt kovin hyvin.
Minua voi käyttää testaukseen. Olen melkein eläin itsekin.
En voi hoitaa itse ostoksiani enää.
En ole voinut enää hetkeen pedata omaa sänkyäni.
En voi imuroida tai pestä lattioita.
En ole enää yhtä itsenäinen, ja se on turhauttavaa.
Lääkäri kysyi aamulla, onko minulla jotain hoivapakettia -
tai vastaavaa. Sanoin, että tienaan liikaa saadakseni sellaista.
Mutta sanoin hoitavani itselleni eutanasiasuunnitelman.
Laatu ennen määrää, elämässäkin.
Minusta tuo kuulostaa pelottavalta asialta käydä läpi.
Ei, ei lainkaan.
Mitä hänellä on sydämellään? Anteeksi.
Se leviää ennennäkemättömällä tavalla maassamme.
Victorian asukit ovat valmistautuneita. Tiedämme, mitä pitää tehdä.
Kotoa kannattaa lähteä vain neljästä syystä.
Pakollisten ostosten ja palveluiden hankkiminen.
Minkä viestin haluaisit välittää nuoremmalle minällesi?
Ole kiltti itsellesi. Vika ei ole sinun.
Elämässä tulee aina olemaan traumoja. Kaikilla on erilaiset elämäntyylit.
Kaikilla on rankka elämäntarina.
SANDRA TARVITSEE APUA KOTIEN PUHTAANAPITOON
Siksi uskon, että ihmisten pitäisi löytää yhteys toisiinsa.
Hei, kulta.
Miten menee? -Tervetuloa takaisin.
Ihmisten pitäisi kuulua yhteen.
En olisi tiennyt asiakkaidemme olemassaolosta ilman tätä työtä.
He ovat näkymättömiä.
Kyse ei ole vain siivouksesta vaan siitä, kenen vuoksi teemme sitä.
Ihmisinä me tarvitsemme ihmisiä.
Miten voit, Lauren? -Hyvin. Entä sinä?
En ole ollutkaan täällä ennen. -Etkö?
Pyyhi vain pölyt ja putsaile.
Poikani tulee viikonloppuna, joten paikka pitää siivota.
Etkö halua minun menevän? Mitä? Pauline tulee olemaan kotona.
Hän huolehtii sinusta.
Tänään on tärkeä päivä.
Menemme Sydneyyn tulevaisuuden naisten konferenssiin.
Kävin kotini ulkopuolella viimeksi viime vuoden maaliskuussa.
Tästä ei tule pitkäkestoista. Pieni mutka matkassa vain.
Siitä on suunta vain ylöspäin.
Sitä saa itse valita, miten elää elämänsä. Pitää keskittyä elämän hyviin puoliin.
Pitää nähdä, että elämä tarjoaa meille paljon hyviä tilaisuuksia.
Pitää nähdä häiriöiden läpi ja päättää, mitä elämältään haluaa.
Ehkä se onnistuu, ehkä ei. Entä sitten? Pitää yrittää.
Pitää antaa 150 % itsestään ja yrittää.
NELJÄ KUUKAUTTA MYÖHEMMIN
Hei, Zoe. Miten menee? Hyvinkö? Mitä teette? Meredith!
Miten voit, Brian? Näytät väsyneeltä. -Päivä on ollut pitkä.
Tiedän sen. Tiesin, että päivästä tulee pitkä.
Halusin koota kaikki yhteen, jotta kaikki kuulevat saman asian.
Sandra menehtyi aamuyöllä, heti keskiyön jälkeen.
Hautajaisia ei tule. Hän ei halunnut niitä.
Sandra lahjoitti epäitsekkäästi ruumiinsa tieteelliselle tutkimukselle.
Hänen poikansa Brendan piteli häntä kuoleman hetkellä.
Hän sai tietää Sandran aloittaneen saattohoidon viisi viikkoa sitten.
Sandra ja hänen poikansa lähentyivät uudelleen.
Hän soitti minulle perjantaiaamuna -
ja sanoi: "Haluan sinun tietävän, että lähden tänään kotiin."
Sanoin: "Upeaa. Mitä tapahtuu?"
"Hän tulee hakemaan minut kotiin", hän sanoi.
Puhuessamme maanantaina kysyin, tarvitsiko hän jotain.
Hän sanoi ei, ja sanoin: "Jutellaan huomenna."
Ja hän sanoi: "Sinun ei tarvitse soittaa huomenna."
"Oletko varma?" kysyin. "Joo", hän sanoi. "Selvä, soitan keskiviikkona."
Mutta emme päässeet sinne asti.
Minulle kerrottiin, että hänen poikansa piteli häntä lähellään sinä hetkenä.
Sen johdosta hän varmaan uskalsi lähteä.
Hän sai lähteä rauhassa.
SANDRAN MUISTOA KUNNIOITTAEN
Miten haluan tulla muistetuksi?
Ystävällisenä ihmisenä.
Ei enempänä, ei vähempänä.
Tekstitys: Aliisa Kiertokari