Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Nej, stopp!
Vänta!
- Hur är det? - Det är lugnt.
Är du okej? Är du okej?
Hur är det?
Hallå!
Nej.
Okej.
- Hej. - Hej.
Magnusson. Mina föräldrar bor uppe vid korsvägen.
- Har du också sett några vildsvin? - Ja, du. Se själv.
Ja, det är bara några timmar.
De bökar överallt häromkring.
Jag tänkte gå ut i kväll och se om jag kan skjuta några.
- Får jag söka på din mark? - Gärna.
Tack. Kan du skicka mig ett sms om du ser några?
Jag textar dig. Vilket nummer har du?
Det är 0768-86 50 93.
Thomas Moberg.
Bra.
- Fungerar det där? - Det vet jag inte.
Det finns vildsvinsstängsel på Lantmännen.
Det är en eltråd. De är bara så höga.
- De är effektiva. Ja. Hej. - Tack, hej.
...i södra landskapen har vi till en början dimmoln med någon lokal regnskur,
men det är mest sol.
- Du är våt. - Mm.
Inte nu, jag måste göra det här.
Skriver du dagbok?
Om mig?
- Får jag läsa? - Det är en lista på det jag gärna vill ha.
Sen får han ta resten. Jag vill inte ha bråk.
Nej. Snälla.
Du...
Dåligt samvete?
För mig?
Liz...
Pang! Pang! Pang!
Nervös?
- Ska jag inte följa med ändå? - Aldrig i livet.
Tänk om han blir så där arg som du sa att han var sist?
Varken han eller någon annan får se oss tillsammans.
- Passa på och ät lunch. - Klockan halv tio?
Ta en promenad först då.
Jag kan inte planera för dig också.
Du.
Köparna kommer klockan 13, och då är jag färdiglastad.
Att skriva på kontraktet tar kanske en halvtimme.
Så jag bör kunna hämta dig vid tvåtiden.
- Jag tänker på dig hela tiden. - Ja, jag tänker på dig också hela tiden.
- Ut nu. - Okej.
Jag ringer när jag är på väg.
Hejdå.
Hejdå du.
Kom och ställ dig bredvid mig
Lägg din hand mot min kind
Ta ett steg lite närmre
Andas ut, andas in
Se mig som bara du kan
Rör din hud emot min
Glöm allt tvivel, allt som gjorts
I kväll är jag din
- Vad är det här? - Förlåt.
- Tycker du att det är roligt? - Avspärrningen är inte mot dig, älskling.
- Jag är inte din "älskling" längre. - Ursäkta, jag glömde.
Förlåt. Det är vildsvinen. De är tillbaka.
- Så. - Skratta inte åt mig.
De sköt ju av allihopa för några månader sedan.
Tror du att jag har tagit hit nya för att jävlas med dig?
Det kan väl inte se ut så här för köparna?
De skriver ju aldrig på om det finns vildsvin.
Lugn. Jag går ut i god tid och plockar bort linorna.
De kommer ju inte förrän vid tre.
- Du sa tretton. - Då hörde du tretton.
Jag sa tre.
Men jag har planerat allt för att vara klar 13.00.
Vad gör jag sen i två timmar?
Du har ju stått ut i 20 år. Ett par timmar till är väl inte hela världen?
Men jag har 70 mil att köra hem och hatar att köra i mörkret.
Välkommen.
Jag är tacksam om vi kan hålla det så här civiliserat.
Jag ville ge dig en framtid
Hur kunde allt bli så fel?
- Ska du ha gäster? - Det är lite lunch åt oss bara. Fisksoppa.
Snälla, säg inte "oss".
- Vi måste ju ha någonting att äta. - Säg inte "vi".
"Vi" finns inte längre.
Jag måste ha någonting att äta, och kanske du också.
Nej, tack. Jag ska packa.
Snyggt.
- Det här har du gjort bra. - Tack.
Ett sådant hus skulle jag köpa.
Jag skriver under när köparna kommer och sen åker jag.
Måste du spela just den musiken?
Soluppgång på Tobago
Café au lait i Paris
Mer kaffe?
Jobbar du på någon tidning eller? Jag känner alla här om du behöver...
Tack, det räcker.
Ja.
Jag trodde att han sa 13.
Jag vet, men jag kan inte göra något åt det nu.
Lugnadig.
Nej, ingenting konstigt händer mellan oss. Allt är som det ska.
Ja, men det tar två extra timmar bara.
Du kan inte ringa fler gånger. Jag måste sluta nu, han kommer.
Ursäkta, kan du vara snäll och sluta gunga?
Stör jag dig?
Jag vill inte vara oförskämd, men...
Jag tänker inte stjäla något.
Hur menar du nu?
Jag sätter röda lappar på alla möbler och lägger alla småsaker i en hög här.
Sen frågar jag dig om allt innan jag packar. Okej?
Ja, varför säger du så?
Du sitter och tittar på mig.
Nej, jag tittar inte på dig. Jag tänker.
Men om det känns bättre för dig kan jag ta en liten promenad.
- Tack så jättemycket. - Det är så lite så.
Vi ska ju hålla det civiliserat.
Fågelskådare?
Förlåt om jag skrämde dig.
- Jag kan ingenting om fåglar. - Det är svanar.
De håller ihop hela livet i samma par. Det är fint.
De flesta andra djurarter söker en ny partner när de ska para sig.
Men inte svanar. För dem handlar det om livslång kärlek.
Så du är inte fågelskådare? Vinterbadare?
Iskallt. Jag är på genomresa.
- Är du journalist? - Nej, frilansfotograf.
- Hur fri då? - Jag måste gå nu.
Du verkar väldigt trevlig. Skulle du vilja äta middag med mig i kväll?
Hamnrestaurangen är öppen.
- Jag är inte kvar i kväll. - Synd.
Hejdå.
- Välkommen tillbaka. - Tack.
Du, idag längtar man verkligen efter sommaren.
- Hur går det? - Jag är klar, i stort sett.
Vill du titta igenom? Är det något av det här som du vill ha?
Det är bara att säga till. Det är helt okej i så fall.
Det måste ha varit folktomt på stranden nu.
Varför tror du att jag var på stranden?
Du tycker ju om att gå vid havet.
Det finns ingen som känner mig lika bra som du.
Jo då. Det var ingen som badade om det är det du tror.
Jag mötte bara en enda människa.
En snygg kvinnlig fotograf som jag försökte bjuda ut på middag.
Som lite tröst när du har åkt.
Den där kanske.
Nej, ta den du.
- Om du verkligen vill ha den... - Nej.
- Är du säker? - Ja.
Koh Lanta 2013, nyår.
När vi knullade på sandstranden varje kväll i tio dagar.
Nej. Jag blir bara sentimental av den.
Och det ska vi inte bli.
Inga känslor. Civiliserat.
Vissa val beror på att inget annat är möjligt längre.
Det betyder inte att det inte gör ont.
Varför sa du inget om dina tankar medan det fortfarande var möjligt?
Varför höll du mig utanför?
Hur länge låtsades du bara?
- Vem är han? - Nej, nu är vi ju där igen.
Det finns ingen annan man.
Nu är det bara en timme kvar tills de kommer.
Vill du packa i någon särskild ordning?
Tänker du bära och packa klädd så där?
- Du kan låna tröja och byxor av mig. - Ja, det skulle du gilla, va?
Tack, men nej tack.
Vad sa hon om middag ikväll? Den där fotografen på stranden?
Det är hennes och min lilla hemlighet.
Vi är inte tillsammans längre. Vi delar inte på det innersta.
Det är tyngre att bära ut än att bära in.
Tack så hemskt mycket.
Småsakerna tar jag själv. Jag stoppar in dem i bilen.
Okej.
När flyttar du ut?
Jag har tömt övervåningen och hyrt ett förråd i Simrishamn.
Köparna ska bo i byn över helgen
och på måndag morgon kommer en flyttbil för att ta med resten.
Nu ska jag ta bort vildsvinsstängslet.
Ja hallå, det är Thomas.
Hej. Jag har lite dålig täckning här. Jag flyttar på mig. Hallå?
Hallå? Hör du mig nu? Nu hör jag dig bättre. Hej.
Oj.
Har planet inte ens lyft?
Jag förstår.
Blir det kanske först i kväll då? Ring mig så fort du vet mer. Hej.
- Du menar inte att... - Jag är inte flygplatsansvarig.
Kabindörren går inte igen.
Det finns ingen reserv i London så den ska flygas över från New York.
Men det finns väl extraplan?
Vill du själv ringa till mäklaren eller flygbolaget?
Larva dig inte.
Då blir det mörkerkörning hela natten till Stockholm.
Du får gärna sova över om du vill.
Nej tack.
Thomas?
- Thomas? - Ja, älskling.
Jag åker och tankar bilen.
Och sen tar jag en promenad.
Vill du ha sällskap, älskling?
Vad skönt att det är över!
Förlåt. Var det jobbigt?
Ingen får se oss tillsammans. Hoppa in nu.
Att du inte bara tog dina saker och sa "tack så mycket, hejdå".
- Jag måste ju skriva på kontraktet. - Det kan du väl göra digitalt?
Det går inte till så med hus.
Alla som äger och alla som köper måste vara fysiskt närvarande,
skriva på och skicka runt var sitt exemplar samtidigt.
Jaha, lever vi på stenåldern eller?
Men finns det inga extraplan i London?
Jag är inte flygplatsansvarig. Vill du prata med flygbolaget själv?
Förlåt.
Vad det luktar grillkorv. Jag är dödshungrig.
Men du...
Vi kan ju äta middag tillsammans på hamnrestaurangen medan du väntar.
Förlåt. Ingen ska ju se oss tillsammans.
Gör det du då.
Och beställ en takeaway som jag kan få sen.
Okej.
Jag älskar dig.
Fan vad jag älskar dig.
Lämna mig aldrig.
Lova det.
Nej. Nej! Thomas!
- Ta det lugnt. Vad är det? - De är utanför.
- Vad bra. Då kom flyget iväg. - Vildsvinen.
- Oj då. Men nu är allting bra. - Tack, det räcker.
Oj, fy fan.
Jag har gjort en brasa. Sätt dig så hämtar jag lite vin.
Tänk om vildsvinen kommer när köparna är här.
Jag kan gå ut och skjuta lite innan.
Har du skaffat gevär?
Du av alla människor?
Nej, jag öppnar bara dörren och så: "Pang, pang!"
- Jaha. Bryr de sig om det? - De fattar inte skillnaden.
Jag såg dem igår kväll, och då gick jag ut och pangade. De drog direkt.
- Nej men, vad gör jag? Jag ska ju köra. - Det är ingen fara.
Det är ändrade planer.
Det blir för sent. De övernattar i Köpenhamn och kommer imorgon.
- Det går ju inte. - Vad är katastrofen nu då?
Du hatar ju mörkerkörning. Du får mer än gärna sova över här.
Du har ju tömt gästrummen.
Ja, men vi har legat i samma säng i 20 år.
Ja, då var vi ju tillsammans.
Det finns säkert något ställe i byn som har lediga rum.
Problemet är bara att få tag på en taxi nu.
- Hur mycket har du druckit? - Glöm det.
Jag tänker inte riskera körkortet.
Men du kan ju ta en promenad så hämtar jag dig i morgon bitti.
Jag går inte ut igen.
- Jag får väl sova på soffan. - Du kommer ju ha nackspärr hela dagen.
Kan inte jag få lite mer vin?
Ursäkta, jag ska bara på toa.
Så där, varsågoda.
Kära vänner...
Äntligen. Är du på väg?
Vilken är kärlekens innersta väsen?
Vad menar du?
Jag tror att det är tilliten till den andra.
Jag har inget val.
Vi kan ju bo där vi bodde i natt.
Ibland är du verkligen ett barn.
Jag har ju sagt att Thomas skulle bli galen om han anade något.
Han skulle stoppa försäljningen.
Det här är jättejobbigt för mig.
Kommer du att sova med honom?
Nej, jag sover på soffan i vardagsrummet. Han sover i sovrummet.
Men den rymmer också en förfärlig fara. Vi vet alla vilken.
Jag ringer när jag kan. Puss.
Grattis. Skål för kärleken och skål för tilliten.
Skål.
- Önskas något att äta? - Som förrätt tar jag en sexa whisky, tack.
Vad sägs om en huvudrätt?
Jag tar en sexa till, tack.
Det här känns precis som vanligt.
Precis som vanligt.
Pratar vi om samma sak nu?
Du är jättebra på hjortfilé. Det här är otroligt gott.
Vildsvin då? Är det gott?
När exakt bestämde du dig för att lämna mig?
Men snälla...
Hur länge var du tillsammans med mig utan att vara med mig?
Jag försökte vara kvar. Jag försökte...verkligen.
Jag tänkte att det skulle gå över, så varför ställa till problem?
För att undvika...
Och så... Pang.
Utan förvarning.
Det var inte snällt.
Du måste ju ha fattat innan.
Nej.
Du hade ändå inte kunnat göra något.
Hur kan du vara så säker på det?
För att det inte handlar om dig, bara om mig.
Vad?
Gör dig inte okänsligare än du är.
Hur länge sedan var det vi hade sex?
Ja men...
Det är ju någonting som går upp och ned i alla människors kärleksliv.
Ibland måste man vänta in varandra.
I sju månader?
Jag hade ångest varenda kväll när vi gick och lade oss.
- Ångest? Du? - Ja.
Och under tiden har vi gjort en massa roliga saker.
- Vi har rest och... - Ja, dagarna var ju trevliga. Absolut.
Ångesten har handlat om att gå till sängs tillsammans.
Och att du...
...ska röra vid mig.
Förlåt.
Men du ger dig ju inte.
Du tvingar ju fram det.
Vi har varit tillsammans i 20 år.
- Många av dem var bra. - Vi har två barn.
Vi kunde ha haft många fler om du hade velat.
Två räcker. Det är normalt.
De har sina liv och de mår bra. Det är som det är nu.
Vi har allting.
Ja, så ser du det.
Och hur ser du det?
Du har varit väldigt bra på att skapa ditt liv.
Vårt liv.
Jag har låtit dig göra det.
Vad är det du saknar då?
Mig.
Jag är mer som en liten dekoration.
Säger du det efter 20 år?
Ja, så lång tid tog det mig att fatta det.
Vad vill du ha?
Oj, det är nog första gången du frågar mig det.
Jag vill ha glädje.
Jag vill ha det oväntade. Lust. Jag vill ha lust.
Jag kan ändra mig.
Nej, det skulle inte bli annorlunda.
Vad är det du vet som jag inte vet?
Kan vi inte göra den här kvällen till ett värdigt minne av oss?
...Tobago
Café au lait i Paris
Glöm allt tvivel, allt som gjorts
Får jag lov?
Till vad då?
Ska vi dansa?
Jag ville ge dig en framtid
Hur kunde allt bli så fel?
Jag hör en röst inuti mig
Som ber...
Vi har olika skäl
Men det här är vårt sista farväl
I Berlin, det var höst och det var vi
När du blev magsjuk på skaldjur Och torrt, iskallt vin
I New York, det var stor frukostbuffé
Vi tog ett tåg till en strand Höll så hårt i varann
Och kom ihåg vad jag sa
Det här är för bra
För vad jag trodde livet kunde va'
Men någonstans finns vi kvar
Vi har våra olika skäl
Men det här är vårt sista farväl
- Tack. Det var fint. - Tack själv.
- Får jag låna lakan och täcke? - Javisst.
Allting här är fortfarande lika mycket ditt.
Oj, oj.
Går det bra eller? Behöver du hjälp?
- Det är verkligen lugnt. - Det är fem trappsteg.
En, två, tre.
- Så. - Jag lovar, det är lugnt.
- Ta hand om dig nu. - Det ska jag göra.
- Tack. - Tack själv. Hejdå.
- Sov gott. - Du med.
Hallå!
Hallå.
Hej, ursäkta. Kan jag få skjuts till ett ställe inte långt härifrån?
Det är bara...
- Det är väldigt nära. - Ja, okej.
- Tack. - Det går väl bra. Bara hoppa in här.
Älskade Marie. Hur blev det så här?
Jag sitter ensam i vårt sommarhus och har precis läst ditt senaste sms.
Du kan inte rå för att du efter 20 år kommer på att du inte älskar mig längre.
Och det är inte bristen på känslor som gör mest ont.
Det är att du så länge och så övertygande har fortsatt att spela kärlek.
Att du har hållit allt för dig själv.
Du sa: "Jag har gjort så gott jag har kunnat." Nej, Marie.
Tvärtom gjorde du allt för att komma fram till det bästa beslutet för dig själv
när du är färdig med dina egna tankar.
För säkerhets skull, om du skulle komma på att jag trots allt är rätt man för dig.
Du har stängt ute all den kraft som en samhörighet innehåller
när livet skapas tillsammans.
Jag vet att det är ett citat från min senaste bok, men det skiter jag i.
Det är sant i alla fall.
Jag önskar så att du hade gjort det här tillsammans med mig.
Själv har jag nu ingen anledning att leva längre.
Men tack för allt det fina som har varit.
Lycka till.
Kram, Thomas.
Ps. Ursäkta att jag använde din gamla ryggsäck. Ds.
Ja?
Stör jag?
- Har du svårt att sova? - Får jag sitta här en stund?
- Vad läser du? - En kollega.
Russ Harris. "Lyckofällan". Skapa din egen lycka.
Det här är inte så lätt för mig heller.
Jag förstår att jag kan ha varit svår att läsa av.
Det var inte min mening att skada dig. Jag gjorde verkligen så gott jag kunde.
Men det blev kanske inte så bra.
Jag ber om ursäkt för det.
Det gör ont i mig att det gör ont i dig.
Var hittade du det?
Under soffbordet.
Thomas.
- Så. Det gick ju bra. - Tack.
- Har du med dig allt? - Ja.
Okej.
- Tack så mycket. - Lycka till.
- Hejdå. - Hejdå.
Jag önskar av hela mitt hjärta att vi kan vara vänner livet ut.
Kanske vänskaplig kärlek kan vara mer på riktigt mellan oss.
Kan vi försöka igen?
- Jag tycker väldigt mycket om dig. - Det vet jag.
Pang!
Ursäkta, jag har gått vilse.
Vägen är ditåt. 25 meter.
- Men det är ju du! - Vem?
- Henne jag träffade på stranden. - Jaha.
Fotografen. Skulle inte du åka i kväll?
Jo. Jag...
Jag missade bussen, så jag tog en promenad.
Gick du ända hit i mörkret? Det är ju fullständigt livsfarligt.
- Det finns vildsvin här. - Det är inte livsfarligt.
Det är inte farligt alls. Vägen är ditåt.
Jag ska ringa en taxi.
Då hade vi ju kunnat äta middag i kväll.
Sju minuter. Tack.
Förlåt? Klockan sju? Klockan sju imorgon bitti?
Ja, men det är ju helt orimligt. Ni har väl fler än en bil?
Nej, då är det helt omöjligt. Tack och adjö.
Ingen av oss kan köra i kväll.
Ska vi bjuda in den unga damen på en kopp te medan vi tänker?
Tack.
- Hur fan kan du få för dig att komma hit? - Då fick jag se det med egna ögon.
- Se vad? - Er två. I sängen!
Du kysste honom.
- Vi hade ett sista värdigt samtal. - Samlag.
- Vad fan får du det ifrån? - Fuck you.
- Fuck you. Fuck... - Är det någon som vill ha mjölk?
- Har jag någonsin haft mjölk i te? - Ja, tack. Fint att du frågar.
Så, mina damer.
Ursäkta, jag uppfattade inte ditt namn.
- Liz. - Trevligt.
- Thomas. Angenämt. - Ska inte jag få något te?
Ursäkta mig, älskling.
Förlåt. "Älskling" kommer bara av gammal vana.
Vi har varit gifta. Rent formellt är vi ju fortfarande det.
Vi befinner oss någonstans mitt emellan.
Men snart är jag singel igen.
Är ni presenterade?
Så där.
Det här är alltså Marie, min exfru.
Och det här är damen på stranden, Liz.
- Angenämt. - Trevligt.
Men rackarns, jag glömde ju mjölken. Förlåt mig.
Jag plåtar för olika magasin.
Mest internationellt.
Allt från personporträtt till krig.
Oj, vad spännande.
- Och du? - Jag är kristerapeut.
- Vilken sorts kriser? - Ja, inte krig.
Men i övrigt är jag allätare.
Från död och akut sorg, via identitetssammanbrott till skilsmässor.
- Hur orkar du? - Ja...
Du anar inte hur många samtal om döden som faktiskt ger mig livslust.
Och de om skilsmässor?
- Mer te? - Ja, tack.
Oj. Kommer taxin i alla fall?
- Tjena. - Shh. Var såg du dem?
Senast var det på andra sidan bilarna.
- Men jag såg dem på andra sidan huset... - Vad är det som händer?
Skräm inte iväg dem.
Det var min fru som såg dem. Min exfru. Berätta själv.
Magnusson är här för att skjuta vildsvinen.
God kväll, Magnusson. Marie heter jag.
Du skulle inte kunna köra den unga damen till ett B&B innan du börjar jaga?
Nej, nej.
Då riskerar ju vildsvinen att försvinna, eller hur?
Det behövs absolut inte för min skull. Det är...
Kan jag sitta på pass på terrassen? Därifrån har jag överblick.
- Kaffe eller te? - Jag har med mig det jag behöver.
God jakt, då.
Stick härifrån nu.
Okej?
Oj. Och på golvet också. Förlåt.
Det gör ingenting. Men det är ju synd på din fina blus.
Vänta, jag har ett mirakelmedel. Multi Magic funkar mot allt.
Ta av den kvickt och kasta in den till mig. Jag lovar att inte titta.
Herregud, vad håller du på med? Ta på dig den här.
Vad fin du är.
Här har vi det. Det funkar mot alla fläckar.
- Ska man massera länge? - Det räcker nog så här.
Sen får det verka ett tag, och in i tvättmaskinen.
Du kan låna den här om du vill.
Du förstår inte konsekvenserna av det du håller på med.
Lägg av. Behåll jackan på.
- Varför gör du dig till så där? - Vad då?
Jag försöker bara vara vänlig och hygglig.
Har du blivit känslig?
Vi är inte tillsammans längre. Du har ju börjat ett nytt liv.
Men om du vill ge igen kan du väl vänta tills jag har åkt?
Det här är osmakligt.
Jag gillar manliga kläder mer än kvinnliga.
Den klär dig.
Eller hur? Det är mycket mysigare.
Mer sensuellt...
Jävlar vad stor!
Det finns större. Det är många där ute.
Men nu är väl faran över för ikväll? Vi kan väl andas ut nu?
Det här är bara början.
Jag skadesköt två stycken, och de lurar någonstans i mörkret.
De tittar på oss.
Flocken planerar sin hämnd.
De omringar oss just nu, så gå in och stanna där inne.
Menar du allvar?
De är som elitsoldater.
Hårda och disciplinerade.
Skarpa hjärnor.
Men jag är smartare.
Jag ska utrota dem.
- Kolla att det verkligen är låst. - Ja, ja. Så intelligenta är de nog inte.
Jag älskar mötet med det vilda. Det är någonting...
Då kan väl du ta en promenad tillbaka?
Det var nog mer ett uttryck för en livskänsla än en praktisk lösning, eller?
- För en man är du oerhört känslig. - Tack.
- Ursäkta, jag mår lite illa. - Aj, då.
Jag har Samarin. Det hjälper mot alla sorters illamående.
Vad fan håller du på med? Tänker du krascha försäljningen?
Kanske det.
Han är inte alls som du berättade. Jag fattar att du ville ha honom.
Vi knullade ju aldrig.
Samarin överlever alla tider och trender.
Jag minns när jag fick det första gången. Jag hade ätit för mycket gräddtårta.
Det funkar på insidan som Multi Magic gör på utsidan.
Varsågod.
Du har inte någonting att bjuda på?
Något med alkohol? Jag behöver lite värme.
- Rött vin? - Har du whisky?
Nej, tyvärr.
- Gärna ett stort glas. - Jag ordnar det.
Nu är det väl ändå dags att vi lägger oss?
- Vi? - Jag ser faktiskt inget annat alternativ.
Liz... Visst var det så du hette?
Du får sova på soffan så tar jag en madrass till gästrummet.
Jag grejar det. Du kan gå och lägga dig.
- Varsågod. - Tackar tackar.
- Så. God natt. - Jag vill ha en godnattpuss.
En puss?
En pussipuss.
Det har du inte gjort dig förtjänt av. Det här är sinnessjukt.
- Du får gärna sova här. - Nej, tack.
Okej, du behöver sova, du ska köra långt. Jag sover uppe i gästrummet.
- Ja, men du får sova i dina lakan. - Oj.
Här försöker man vara hygglig och civiliserad.
Och så blir man behandlad som om man har pesten.
Sov gott, Marie, om du nu kan det.
God natt.
Kan jag också få lite vatten?
Javisst.
Jag är så torr i munnen.
Kallt.
Iskallt.
Är det månljuset som gör en så törstig?
Jag har eldat hela kvällen, så luften blir torr.
God natt.
Du...
- Det här är ingen bra idé. - Hon vill ju ändå inte ha dig.
Hon har hittat någon annan.
Ja, kom igen då. Va?
Fullmåne.
- Är du också törstig? - Det blir så torrt av elden.
Tack. Vad gullig du är.
Nu måste jag försöka sova. Jävla fullmåne.
- God natt. - God natt.
Förlåt.
Är de kvar?
Vad händer?
Det är krig.
Vi väntar ut varandra.
- De kommer att göra en attack. - Ser de inte den där?
Jo, visst. Det är därför den hänger där.
Hämnden är starkare än rädslan.
De jävlarna tog min fru förra sommaren.
Hur då?
Ja...
Hon var ensam ute i skogen och plockade svamp, och...
- Vill du veta mer i detalj? - Nej.
Nej.
Åh, kaffe.
- God morgon. - Jag älskar kaffedoften på morgonen.
Jag vet. Det har vi fortfarande gemensamt.
Var är hon? Var det Liz hon hette?
- Hon pratar med honom där ute. - Är han kvar?
Så länge vildsvinen är kvar så...
Varsågod.
Det rinner fortfarande.
Aj, fan. Jag orkar aldrig vänta tills det är färdigt.
Jag vet.
Vilken dimma det är.
Pratade du med henne igår?
Om att du hade träffat en annan man?
Va? Vad får du det ifrån?
Jag tyckte att hon sa det. En annan kvinna kanske.
När sa hon det?
Igår kväll i sängen...
...sa du att din högsta önskan var att vi skulle förbli vänner livet ut.
- Jag vill inget hellre. - Och lita på varandra.
- En vänskapskärlek. - Ja.
Det finaste kärleksbevis du kan ge mig nu
är att vara fullständigt uppriktig mot mig.
Jag är fullständigt uppriktig.
Så du har alltså inte hittat en annan man?
Eller kvinna?
Nej, Thomas.
Nej.
God morgon.
Jägaren är kvar där ute.
Vildsvinen också.
Vi får inte gå ut.
Så här kan vi ju inte ha det när köparna kommer.
Nej, men det är inte jag som chefar över vildsvinen.
- Vi måste väl kunna ringa någon? - Det sitter ju redan en jägare där ute.
Samla ihop ett drev.
Klockan sju en söndagsmorgon? Lycka till.
Polisen då?
Du vet att närmsta polisstation ligger minst en timme härifrån, om de ens svarar.
Ja, men vi måste göra något.
Ja, jag kan väl ringa.
- Du kanske kan gå ut med kaffe till honom? - Va? Absolut inte.
Vi besvarar ditt samtal så snart vi kan.
Du är nummer 16 i kön.
- Det här är ju helt absurt. - Jag håller med.
Vildsvinen dödade hans fru förra sommaren.
Då är det därför han är så envis.
Hur menar du nu?
Hämnd.
Han sa det. Hämnden är starkare än rädslan.
Jag förstår honom.
Gör du?
Det kan hända mycket i en människa...
...när någon tar ifrån honom det käraste han har.
- Det är ytterst mänskligt att känna så. - Men att hämnas på riktigt är ju sjukt.
Alltså din morotsmarmelad är verkligen min favorit.
Gud!
- Pang! - Sluta. Stäng dörren.
- Han kommer att dö. - Gör något!
Vad vill du att jag ska göra?
Vad fan håller du på med? Din jävla idiot, vad håller du på med?
Du är nummer 11 i kön.
Vi var ju inne i huset, men vi hörde två skott.
Men jag vet inte om han skadesköt något.
En skyddsjägare får komma hit och se om han får upp djuret.
Det vore nog bra.
- Är det något mer vi kan göra? - Nej.
- Känns det okej? - Absolut.
- Var rädd om dig. - Tack.
Kan du sätta lite fart nu? Hjälp till.
Köparna kommer när som helst.
Hur jävla iskall är du? Har du redan sålt bilderna eller?
Kan inte du bara låta mig vara?
Om du kraschar försäljningen med bilderna är det jävligt slut mellan oss.
Är det inte redan det?
Jävla helvete, va?
Det här är bara början.
Ja.
Ja, det får vi leva med länge nu.
Många mardrömmar. Usch.
Kan du snälla, för en gångs skull, sluta prata en sån jävla massa skit?
Stäng av.
Vad är det?
Hallå, Thomas?
Det är till dig.
Vad kommer det här ifrån?
Från en av våra bästa vänner. Den ligger ute på nätet.
Sedan hur länge då?
Jag fick den för ett halvår sedan.
Sex månader?
Men då hade ni redan varit tillsammans sedan hon fotograferade dig i London.
För omslaget på Veckans Affärer.
Hon flyttade in i ditt rum på Mayfair efter två dagar.
Du där.
Vänd dig om och gå rakt härifrån.
Nu.
De kanske inte är mätta.
Men du älskar ju mötet med det vilda.
Gå innan jag skjuter.
Thomas.
Håll käften.
Du har fem sekunder på dig att försvinna härifrån.
Fyra. Tre.
Två.
En.
Ingen har gjort mig så illa som du.
Hur många gånger har jag inte bett dig att vara uppriktig?
Jag förstår att du är besviken.
Du hade allt mitt förtroende, all min tillit.
Du är en skittunna full med lögner.
Jag har tänkt berätta flera gånger, men jag var rädd.
Rädd för vad då?
För något sådant här.
Till slut så blev det för sent och omöjligt att berätta.
Thomas, får jag fråga dig en sak?
När kommer köparna?
Jag väntade på att du skulle försöka med den.
Affärskvinnans schackdrag i förhandlingen: Tidspress.
Milady... Det finns ingen köpare.
Ingen mäklare heller.
Det har aldrig funnits.
Varför ville du då att jag skulle komma hit?
För att ge oss en sista chans.
Uppriktighet, försoning, förlåtelse... Så jävla dumt av mig.
Förlåt. Av hela mitt hjärta.
Snälla! Nej!
Nej!
Thomas?
Du.
Kan vi inte göra det här enkelt?
Du får lägenheten, så tar jag huset.
Okej.
Thomas.
Jag önskar så att jag hade skött det här annorlunda.
Kör försiktigt.
Det är många vildsvin längs vägen.
Jag messar när jag är framme som vanligt, så vet du.
Som vanligt så jag vet.
Ansvarig utgivare:Kristina Pesznecker Scanbox Entertainment Sweden AB