Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
- Hva gjør de? - Det er en lek.
De står der med en stokk for å se hvor de skal legge snøret-
- og hvor de skal sette de små pinnene.
Hvorfor gjør de det her?
Jeg må ha mistet kjerreveien, men vet ikke helt hvor.
- Habla español? - Nei.
Bra. Jeg kan heller ikke så mye spansk.
Den må ligge en knapp mil bak deg, slik du sitter nå.
- Da har jeg passert den. - Du red rett gjennom.
- Den ligger ikke lenger østover. - Jeg sa jo det.
Dra samme vei tilbake, og se deg godt om når du når elva.
- Og da ser jeg en by? - Ikke lat som det er et mirakel.
Nei vel.
- Har du spist i dag, bror? - Dra din vei. Jeg er ikke broren din.
James Sykes.
Stikk av!
Kom igjen!
Hypp!
Kom igjen!
Hvor var han?
Spør han hvis han overlever.
Caleb, ta med Gratton og finn hesten hans.
Nei, jeg skal jakte på jenta hans.
Du...
Joon, hun vet det.
Ja vel, da!
Først skal jeg spise frokost.
Nå slutter du å slå.
Broren din ba deg hente hesten.
Sett i gang, før den bli spist!
Gå inn og ta hånd om ham.
"Den som i gode år anser seg som et moralsk menneske, -
- skal siden tre frem i et annet lys.
Han skal vende seg mot sine brødre.
De skal krige om markens visne grøde."
Vannet stiger opp gjennom jorda. Det gjør det. Som olje i en veke.
Joseph!
Derfor må man bryte opp jorda og slippe ut vannet, så det kan falle som regn.
- Det er en villfarelse. - Nei, regnet følger alltid plogen.
- Det gjør ikke det. - Jo, det gjør det.
Regnet følger plogen.
Kom. Faren din kan ikke dette.
- Nei. - Vil du ikke, Nat?
- Nei. - Mrs. Kittredge?
Takk, Tom.
Slik er en gentleman.
- Forsiktig! Det er ladd. - Forsiktig...
Dere burde passe dere.
Pass deg!
Nat, de drar nå.
De sa at du måtte komme.
- Det var ikke snilt gjort. - Hold kjeft!
Hva? Ikke si sånt!
Nat! Ikke si sånt!
Ikke så verst, vel?
Danset du, Fran?
Jeg holdt dr. Bowman oppreist til noen ga ham en stol, om det er å danse.
Den jeg ba opp, takket nei.
Det var grusomt.
- Hva slags tosk takket nei til deg? - Det sier jeg ikke.
Men han går bak deg med rifla si, James.
- Ville du ikke danse med mor? - Jeg danser ikke med noen.
- Nat, du er kjempeflink til å danse. - Det er teit å danse med moren sin.
Jeg danset.
- Jeg danset, far. - Ja, du var ballets dronning.
Nat.
Hva er det?
Musikken stilnet.
Det er noen utenfor!
Ingen fare.
Lizzie?
- Nat! - Ingen fare.
I skapet.
Patroner til det der.
Nat, still deg der.
Mor!
Dette går helt fint. Hold deg nede på gulvet. Ikke vær redd.
Vær så snill!
Hva gjør du? Legg den bort.
Nei. Jeg akter ikke å sitte her og se på...
Da bør du lukke øynene, Malcolm. Du får ikke røpe oss.
James!
James, det er Bill Landry og noen til!
- Ma'am, har dere vann her? - Ja.
Dynk matter og tepper, taket brenner!
Vi kan spikre igjen når teppene er på plass og vår mann er nede.
Kommer det ingen flere?
- Kommer det ingen flere? - Jo da, en drøss.
Men de vil vi ikke ha inn.
Nei, ta deg sammen.
Gutten ser deg.
Hold vakt, gutt. Vi klarer oss nok.
Det gjør ikke noe. La den være, vennen.
Få ham vekk!
Få ham vekk.
Nat!
Fran, få dem ut!
- Nå! - Nat!
- Gå, nå!
- Far? - Kom igjen!
Inn med deg!
Gå ned.
- Her, mor. - Kom ned. Nat?
- Jeg blir hos far. - Nei... Nathaniel!
Nathaniel!
Mor?
Følg etter meg.
Kom.
Herregud...
Jeg får ikke puste.
Jeg får ikke puste!
Hold opp! Det kommer til å rase!
Gå bakover. Stol på meg, vennen.
Greit.
Hold opp.
Kom igjen...
Kom igjen!
Mor har Lizzie med seg.
Jeg sa jeg ble hos deg.
Unnskyld.
Det var dumt å sikte på Lizzie.
Pust, vennen.
Nå er det min tur.
Det var som faen!
Drar de?
Jeg ante ikke at de var så mange.
Er du klar?
Tror det.
Nå slukker jeg lykten.
Stol på meg.
Du må stole på meg...
Du dekker bord for meg like for øynene på mine fiender.
Du salver mitt hode med olje,-
- mitt beger flyter over.
Lukk øynene.
Rytter kommer!
Avdeling, holdt!
Tre dem av, sersjant. Vær på plass om en time.
Tre av.
Det går bra.
Mr. Chavez, ta en titt den veien.
Takket være apachene får dere en real arbeidsøkt.
Dere to går opp på høyden og viser dere. Resten legger fra seg våpnene.
Dere har kanskje ikke peiling på våpen, men spader kan dere bruke. Grav i vei!
Hva er dette?
Apacher, sir. Sikkert White Mountain-stammen.
Jeg sikter til dere. Hva gjør dere her?
Vi bor her.
Nei, det gjør dere ikke.
Dere har stoppet her, men ikke noe mer.
- Det er bare de som blir værende her. - Sir?
- Er dere de første nybyggerne? - Nei. Det var nok dem.
Hvem er de?
Vet ikke. Vi kom for sent til å spørre.
Apachene vet kanskje noe om det. Spør dem.
Så det dere fant da dere kom hit, var de gravene?
Ja.
Men dere så ikke det som et tegn?
Jo, på at vi burde bygge på denne siden av elva.
Hvordan gikk det?
Hadde min far kommet ned fra fjellene, hadde han sett hvordan det er.
Hjorten og wapitien holder seg borte fra dalen nå.
For å jakte må vi dra vestover, der al-chiseh jakter, eller østover mot pima-
- og slåss mot tin-ne-áh på de hellige stedene deres.
Og alt på grunn av frykten for noen skarve telt ved elva.
Pionsenay.
Hva har du jaktet på?
Det kan vi ikke spise.
Jeg burde ikke besøkt mimbreñoene, men det har jeg gjort.
Jeg så en av de mennene bli jaget og drept-
- for å ha felt en hjort.
Vi så ham bli drept-
- for en hjorts skyld.
Familien min er godt forsynt i høylandet.
Vi går ikke sultne.
Vi lever ikke i frykt.
Pionsenay likte ikke å se hvitøyene på slettelandet.
Nå har han dratt dem hjem til meg.
Se her. Dette har jeg dratt med.
De er ikke farligere for deg-
- enn de som mistet dem der nede ved elva.
Mennene er borte, det kan jeg se.
Men sønnene deres vil overta.
Når sønnene vokser opp, kommer de til å jakte på deg.
De kommer til å jakte på hele folket-
- uten å vite hvem av oss du er.
De vil lide samme skjebne, og sønnene deres også.
Men meg finner de ikke sovende i fjellene, som faren min.
En gang var han en stor krigshøvding, men nå er han gammel.
Da må du dra vekk herfra.
Ja, jeg skal dra vekk herfra.
Her er folk for redde til å synge sanger om meg.
Dette så jeg også i drømmen min.
Dra og vent på hvitøyene på slettene, og du skal ikke sove.
Du som har gjort dem til din fiende.
Du skal slåss mot dem så lenge du kan, men de kommer ikke til å gi seg.
Og når du vil gjemme deg, vil ingen i høylandet hjelpe deg.
Da kommer du til å se hvitøyene som meg.
Og da kommer du til å forstå-
- hvorfor jeg ikke feirer seieren din i dag.
De andre skal få velge selv.
De er frie til å gjøre som de vil.
Jeg har ikke mer-
- å si til dem.
Jeg tar dette.
Så det ikke skal forstyrre søvnen til en gammel mann.
Mr. Ganz?
Gutt.
Foreldrene dine har visst fått sin lønn i himmelen.
Vi her nede må gjøre arbeidet.
Ta den tiden du trenger. Si fra når du er klar.
Det går seg til.
Følg dem et stykke. Se om de holder sammen eller om noen vender om.
Hva sier du, vato?
Noen av damene dine ligger her.
Kjenner du denne?
Dere har kjøpt jorda av Mr. Pickering, etter hva jeg forstår.
Jeg beklager. Nå vet dere hva dere har kjøpt.
De som jakter her, vil ikke dele området med dere.
Det dere bygger, kommer de til å svi av.
Vi kan ikke forsvare plassen, og det vet de innfødte.
40 km lenger nord ligger bosettingen Camp Gallant.
Der blir dere beskyttet av USAs hær.
Vi kan eskortere dere dit nå.
Men ikke mer.
Det er tilbudet.
Løytnant!
Dere har en time på dere.
Huset der oppe, sir...
Nei!
La henne være!
- Nei! - La henne gjøre det selv.
- Mor? - Ta over.
- Ma'am. - Hva?
Ma'am?
Er det flere der nede?
Señora, er det noen flere?
Det var bare oss.
Det var bare oss, sir.
Søsteren min er ikke den samme.
Hun har ikke lenger en mann hjemme.
Den hun elsket før hun ble født. Døtrene hennes har ingen far mer.
De kommer til å få en far. De blir med oss.
Hvorfor skulle noen ville bli med dere?
Vil hvitøyene ved elva komme etter oss nå?
Nei, folkene her er trygge.
Men flere hvitøyer kommer til elva. Det så den gamle i drømmen.
Hva ser du i din drøm, Taklishim?
Jeg drømmer ikke om dette.
De har satt stokkene sine i veien for oss.
Det betyr ulykke for oss.
Det er alt jeg vet. Det betyr ulykke.
Flink pike.
Gå til moren din nå. Vi skal ta oss av dette.
Du blir borte.
Men det er ingen fare. Det blir bare en kort stund.
Du blir borte når jeg slipper taket.
Og snart kommer jeg etter.
Da skal jeg holde deg akkurat sånn, min kjære, lille gutt.
Snart skal jeg det.
Det lover jeg.
Hvis han drar sin vei, blir jeg med ham.
Kom hit.
Du hørte hva som ble sagt.
Forsto du?
Bra.
Jeg er glad for at sønnen min...
Vet hvem han er.
Den fortalte-
- hvor jeg kunne finne de stjålne hestene mine.
Du kan snakke med den når det blir vanskelig.
Jeg tror-
- at vi kommer til å møtes igjen.
Og hva med deg?
Hva skal jeg gi deg?
Jeg trenger ikke gaven broren min fikk.
Du gir meg mer enn nok.
Du snakker med meg som mine første foreldre gjorde.
Du blir ikke sint når jeg gjør det.
Jeg er glad for at sønnene mine vet hvem de er.
De blir ikke med.
De kan gjøre som de vil med mindre de verver seg.
- Hvem er de fire? - De er fra nordstatene og vil hjelpe til.
Jaså? Hjelpe til med hva da?
De tenkte at noen her kanskje ville jakte på apacher, og det stemmer jo.
Tanken er å gjøre butikk på det.
- Og da vil du være med. - Jeg og noen til.
Speiderne er også med.
Heller jakte på apacher enn grave grøfter.
Du ville vært bedre enn oss hvis du lukket øynene for dette.
Man får neppe betalt bare for å lese spor.
Jeg har hørt om byer som betaler for døde indianer.
Er det det de mener med butikk? Har de sagt hva man får?
- Hundre dollar stykket? - Noe sånt.
Men det er bare for menn.
Skalpene til kvinner og barn får man vel mindre for.
Litt mindre, ja.
Ja.
Men pimaer har like langt hår som apacher.
Hopier og yumaer også. Meksikanere er også mørkhårete.
Du vet.
Jeg hadde neppe kjøpt skalper hvis jeg ikke så forskjell på dem.
Godt at du ikke driver med sånt, da. Dette er fånyttes.
Hør her.
Løytnant, de vet hva du synes om handel med døde indianere.
Men du bestemmer ikke her. Folk kan beskytte seg selv.
20-25 apacher angrep, og flere tusen gjorde det ikke. De lar oss være i fred.
Men vi bør ikke gi dem påskudd. De kan utslette oss på en dag.
Bli med, da. Sørg for at vi bare tar de fæle.
- Kan du ikke, er det ikke min feil. - Jeg kan avgi menn og skaffe frivillige.
Da havner du en dag etter. Hvis de lar deg komme tilbake, noe jeg tviler på.
Jeg forstår dilemmaet, men du skjønner sikkert hvorfor jeg ikke kan vente på deg.
Du får stole på at vi vet hva vi gjør.
Jeg blir ikke med Pionsenay.
Jeg blir med deg.
- Jeg hjelper deg opp. Går det bra? - Ja, takk.
Til señora, fra løytnanten.
Nå skal vi tilberede hønene.
Klokka to.
- Når? - Var det to? Du får si det en gang til.
Ikke tro at du er morsom.
- Ikke ta noen med deg hjem. - Nei da.
- Walter sier at dere har penger nå. - Tror han, ja.
Kommer du ikke hjem alene og i tide, kan du like godt holde deg borte.
Sally? Gjør klar seks, sju og åtte.
- Ja, ma'am. - Skynd deg.
Ja, det var meg. Marigold, prater du med noen menn før jeg har skrevet dem inn,-
- trykker jeg hodet ditt i den pytten der!
Og hvis du prøver å lokke gjester med deg til Ellen,-
- så får du med oss å bestille. Og jeg mener alvor!
Rydd vekk disse stolene!
Bill! Reis deg!
Prøv å få Mr. Coughlin ut av trappehuset!
Kan du gjøre meg en tjeneste?
Du skal få det igjen før vi betaler noen. Det lover jeg.
Lykke til der inne. Jeg kommer snart.
Jeg blir...
Jeg blir værende...
...ifølge kontrakten til Fort Bridger.
Og jeg tenkte å dra-
- nordover og...
Jøsses.
...nordover og vestover derfra.
Men hvis jeg trengs-
- eller hvis...
...eller hvis tilstanden din-
- er uforandret...
Bare hjelp henne.
Hun skal ikke kjøpe noe. Mary, kan du ha oss unnskyldt?
- Skriver han brev for deg, sir? - Ja, og det er privat.
Han ba meg.
- Kan du det, Ned? - Jeg klarer meg.
Han er ikke ekspeditør. Han er bare vikar.
Men han tar seg sikkert betalt.
Ta på deg brillene. Det hjelper.
Hva syns miss Harvey om at du driver dank her nede?
Ingen fare. Jeg ville bare se hva klokka var.
- Unnskyld meg. - Gå nå, Mary.
Jeg heter Marigold. Jeg hadde bedt ham lese opp hva han har skrevet.
- Kan du skrive? - Ja da. Hun ville bare erte meg.
Fortsett.
Den som leser brevet, vil tro at du er evneveik.
Ja, ja.
Med felles innsats fikk vi nok med det meste.
Jeg syns det er fint-
- at du skriver hjem og sender penger. Det viser at du har karakterstyrke.
Jaså?
Jeg så at Mrs. Daly tok imot vennene dine.
Skal du bo der?
Mannen hennes vanner ut spriten. Kaller det vestindisk rom.
Han samler inn skvettene og farger det med tobakk.
- Jaha? - Ja.
Treffer du ei jente som heter Celine, så er hun gift.
Mannen hennes ser sikkert på.
En annen påstår at hun er født i Paris, men det knepet fungerer bare en gang.
Hun drikker av seg aksenten på et minutt.
Hvis en er vennlig mot deg, kommer hun til å be om vederlag.
- Det betyr... - Jeg vet det.
- Jeg vet hva det betyr. - Da må du stå i kø i overetasjen.
Jeg har bare tenkt-
- å legge meg på rommet og sove.
Lykke til med det. Med så mye ståk i underetasjen.
Herregud!
Men hvis du vil ha fred og ro,-
- står det en fin stue øverst i veien. Den er min.
- Den er ikke hennes. - Jeg har ikke sagt at jeg eier den!
Jeg lager bedre mat enn Mrs. Daly.
Du slipper å se på alt dette, du ser bare trær.
Nei...
Tror du at jeg vil få deg til å fri i morgen tidlig?
- Hva? - Eller be deg ta meg med herfra?
Du skal vel til en gruveleir som er verre enn denne.
Og du ber ikke om vederlag?
Du skal slippe å betale.
Med mindre du vil det.
Jeg vil bare ta en dram med en som kan te seg.
Og som sier noe jeg ikke allerede vet.
Han må gjerne være høy.
Nå ja. Vi har en som er høyere.
Mener du han med latteren?
Nei, blir det ikke deg, blir jeg hjemme med barnet.
Med...?
Barnet.
Ja.
Jeg er alene med ham i kveld, men det går fint.
Enn faren, da? Hva har han å si til dette?
Du tror vel ikke at barnet er mitt? Nei, han har en mor.
Hun har bedt meg passe ham.
Jaså? Hvorfor gjør du ikke det, da?
Det gjør jeg.
- Jaså? - Jeg er på vei.
Ungen dør ikke av å være alene en stund.
Og han har godt sovehjerte, det kan jeg love deg.
Kommer du og hilser på?
Og det er ikke vanskelig å finne?
Nei da. Det er bare å gå rett opp der.
Når du ikke kommer lenger, er du framme. Der bor jeg.
Ikke la meg vente.
Lizzie?
- Lizzie? - Mor?
Mor?
Lizzie?
Hva gjør du, vennen? Hva gjør du?
- Ta dem på deg. - Nei, den var i skoen. Jeg ristet den ut.
Ferdig?
Jeg har ikke en jævla kasserolle som passer til et jævla lokk!
Klokka er ti over. Jeg sa at vi skulle dra før tre.
- Har du snakket med Mary? - Nei, det får du gjøre siden.
- Det lille ludderet lovte å komme kl. to. - Det er ikke min feil.
- Lek med denne, lille venn. - El?
Ellen, den trege jenta får ikke sabotere dette!
Hun drar inn mer penger enn deg, Walter.
Ja, men...
Gå, da. Hvis du ikke kan vente.
Nei, Ellen. Jeg sa at vi skulle gå begge to.
Og jeg sa at Sam ikke kan være alene.
Det gikk du med på. Har du sett meg la ham være alene?
Aldri.
Ellen...
- Ikke stikk den i munnen. - Dette er forretninger.
Man kan ikke si én ting og så gjøre noe helt annet.
Walter.
Vil de kjøpe noe av deg, så gjør de det.
De ser ikke på meg eller hva faen du har på deg.
Jeg vet bare at vi hadde tre høner i morges, og nå har jeg en.
Uansett hvem disse mennene er, får de bedre mat enn oss.
Ellen...
Der er hun!
Når sa jeg at du måtte komme? Vi trengte deg for en time siden!
Trodde du jeg ville la ham bli her alene?
For helvete, Mary! Han er to år!
Herregud!
Er du redd du får en ren plett på ryktet hvis du tar deg en pause?
Ikke noe jeg gjør, er verre enn det du gjorde før ham.
Noen damer kan ta den tonen, men ikke du.
Jeg tar den tonen jeg vil!
Nå går du opp til gutten min!
Svarer du meg sånn igjen, åker du ut! Da kan du bo i ei tønne!
Alt i orden.
Kom nå, Elly.
- Vi skal ta en prat siden. - Ja da, dere skal prate.
Nå går vi.
Du skal få se hvor kjapt du havner i unåde!
- Kom, så går vi. - Vi er sent ute.
Jeg liker heller ikke kjefting.
Kom, så går vi inn.
Jeg sier bare at hvis de vasker fram noen gullkorn lenger nede,-
- tror de kanskje at det fins gull lenger opp. Kanskje på min jord.
Gjorde de det? Fant de noe sånt?
Har du plantet noe, Walter?
- Jeg vet bare... - Herregud!
Faen!
Sir!
Ma'am.
Fått sett deg om?
Ja.
Veldig fint.
Løytnant, jeg har ikke takket deg for at du tok imot oss.
Og for alt du har gjort.
Elizabeth ville takke deg.
Vi har børstet den for deg.
Sett sånt. Takk for det.
- Har doktoren undersøkt dere? - Nei.
- Han har drukket. - Lizzie!
Sir, vi skulle eskortere dem til messa...
- Han må undersøke dem først. - Vi ville hjelpe til på kjøkkenet...
Ma'am.
Miss.
Beklager forsinkelsen.
Vi går inn.
Ingen årsak.
Sitt ned, Mr. Gephart.
Holdt du tale der oppe? Apachene skremte dem ikke, men du gjorde et forsøk.
Jeg skyldte dem såpass. De er ikke skikket til å bo der.
Men de klarte seg gjennom en ganske krevende natt.
Nå vil du avgi ti mann som skal ri opp i fjellene. Forespørselen avslås.
Jeg forventer at du protesterer.
Skriv det ned.
Vi skal se på det så snart jeg kan avse noen. Men nå kan jeg ikke det.
- Har du sett denne? - Jeg ga deg den.
Men så du byen da du var der oppe?
Du burde ha spurt. De hadde pekt den ut for deg.
- Han tror meg ikke. - Fordi du drikker før klokka tolv.
Det som sto der, som neppe var rare greiene, er brent ned igjen.
Men apachene har ikke klart å skade dette.
Man må stille seg ved elva og se det folkene der oppe ser.
Husk at de ikke kommer hit på samme måte som oss.
Hjemme har de arbeidet og slitt til de ikke orket mer.
Det er deres lodd i livet. Skal de endre på det, må det skje gradvis.
Det var det som førte oss over havet og hit.
Vi to passer på noe av det siste åpne slettelandet, Trent.
Det fins ingen hær i verden som kan stoppe vognene. Selv om de er uønsket.
Skal du forklare de innfødte det?
Jeg vet det. Det er kanskje noe som aldri blir forklart for dem.
Apachene tror at hvis de dreper mange nok av oss,-
- så slutter vognene å komme.
Men se på nykommerne. Det er graver overalt, men det spiller ingen rolle.
De ser bare dette.
Jorda bringer ikke ulykke, bare for stakkaren som ligger i den.
Mannen sier til seg selv, kona og ungene sine-
- at hvis de bare er tøffe, smarte og slemme nok,-
- vil alt dette bli deres en dag.
Det er sånn de takler frykten.
Det er de som skal holde ut.
Og vet du hva? Noen kommer til å gjøre det.
Nok om det.
Jeg sender ingen ut i felten med mindre jeg må.
Tell indianerne og tell oss, så skjønner du logikken.
Du og jeg må selv passe på å overleve, Trent.
Og la jorda gjøre som den har gjort siden tidenes morgen.
Kanskje Mr. Pickering finner en bedre plass for en bosetting-
- enn apachenes vadested.
Ga jeg den unge mannen noe å tenke på, eller ble han bare sint?
- Både òg, vil jeg tro. - Hvordan da?
Jo, de store forflytningene som du beskrev, sir...
Han vil føle seg delaktig i dem.
Men sånn er unge menns forfengelighet, ikke sant?
Her skjer bare det som måtte skje.
Det kommer han til å erfare.
Vi styrer historien vår like lite som apachene styrer været.
Hva er det som må skje, mener du?
Det er som du sier.
Vi må klare oss mens de der hjemme bestemmer.
Og når de gjør det,-
- når krigen slutter, som den gjør, uansett om vi blir ett land eller to...
Da vil alle skue mot vest igjen.
Og de åpne områdene du nevnte,-
- som urbefolkningen er så glad i...
...at de sier de ikke kan leve uten...
Jo, sir.
De kommer til å tetne til på et blunk.
Sånn ender det her.
Sånn ender det i alle grensetrakter.
Da er vi forhåpentligvis død og begravet.
Ja, sir. Vi kan trøste oss med det.
Å gud.
Nå ble jeg nervøs.
Nei, kjære. Dette er vår dag.
Kom nå.
Du skal ikke synes synd på menn med penger.
De bryr seg ikke om oss.
Det Mary sa om hvordan jeg var før vi møttes...
- Nei da. - Nei, det skulle hun ikke ha sagt.
Jeg beklager at hun sa det foran deg.
Du er en bra mann. Jeg merker-
- at du prøver å være snill mot meg.
Jeg har ikke kjent så mange snille menn.
Greit, det. Dette er vår dag.
Dette er vår dag.
Hei, Mike.
- Dette er miss Harvey. - God dag, Mike.
Hyggelig.
- Trenger du hjelp? - Nei da, det går bra.
- Jeg tok med denne. - Behold den. Du får vise den selv.
- Er de her? - De går en runde på eiendommen.
Dere skal få ordne til inne.
Mike, vet du om-
- vennene dine fant noe der ute?
Kanskje noe jeg ikke vet om?
Har de sagt noe sånt?
Spør dem.
Jeg sa jeg skulle prate med dem, og for din skyld skal jeg det, men...
Herregud.
Her oppe får jeg følelsen av at noen kommer til å finne noe.
Det er jeg sikker på.
Kanskje det er dumt å selge.
Hvor er du fra?
- Jeg kjenner deg igjen. Hvor fra? - Hva gjør du?
- Hvor er det? - El...
Hold opp.
La mannen være, da.
Beklager, jeg vet ikke hva som fløy i henne.
Jøye meg.
Sett sånt.
Nå.
Ja, min santen!
- Har du sett dette, bror? - Du.
Kan du la være?
Unnskyld, du må være...
Walter Childs.
- Ikke bry dere om henne... - Vær stille.
- Walt... - Det går bra, Mike.
Vær stille, sa han.
Ja, ta det med ro.
Vi traff deg nesten i Bannack.
Tror nok det.
Du har visst vært borti flere siden da.
Du har visst evnen til å ligge et skritt foran oss.
Eller så våker en engel over deg.
Ja, ja.
Vi lar Ellen dekke på, så kan vi to smake på denne.
Walter, avbryter du broren min igjen, banker jeg deg mens hun ser på.
- Og hun heter Lucy, din tosk. - Caleb.
La dem snakke.
Jeg antar at du vet at far ikke er død.
Dere vet ikke hvordan det var. Han prøvde seg ikke på dere.
Han krabbet etter deg.
Skamfert i fjeset og med brystet fullt av hagl.
Jeg sa aldri noe til mor eller noen andre. Det burde være verdt noe.
Det er det ikke.
Du visste vel at vi ville følge etter uansett om han overlevde eller ei.
Jeg trodde ikke det ville ta så lang tid.
Noen dager føltes alt meningsløst.
Jeg ville brenne ned hele territoriet og deg med det. Jeg lengtet hjem.
De tar henne med seg.
- De skal bare ta deg med seg. - Det blir det neppe noe av.
Selv om far gjerne vil...
- Sett deg ned og spis. - Jeg har spist.
Du skjønner...
Han vet at vi bare er ute etter gutten, så dette har lite med deg å gjøre.
- Caleb! - Du vet ikke hvor han er!
Han sa at ei jente passer ham hjemme hos deg. Vi kan jo begynne der.
- De lar dere ikke dra ham ut av sengen! - Skulle noen våge å hindre ham?
Still deg der borte, og hold kjeft til jeg har pratet ferdig. Med en gang.
Kan jeg minne dere på hvorfor dere er her?
Her har vi det: Skjøtet på eiendommen.
Hvis dere setter dere, kan vi diskutere...
Tror du fremdeles at dette handler om den?
Det er som en sykdom, at kjeften bare går på deg.
Hør her.
Dere kan finne ut av dette siden,-
- men hun har ingenting med det å gjøre.
Hun kan gå mens vi prater.
Sitt i ro.
Kutt ut! Herregud!
Var det ikke det jeg sa?
Hva da?
Det første slaget gjorde visst susen.
Faen!
Din lille...
- Jeg skal pinadø... - Nei, du har gjort nok nå.
Ikke faen.
Få ham ut.
Ikke rør meg!
Pell deg ut!
Hent hatten og frakken hans.
- Jeg skal drepe deg, Joon! - Jaså? Men først begraver du ham.
Så rir du og henter gutten. Etter det kan du prøve deg på meg.
- Det gjør jeg ikke. - Jo.
Jeg vil ikke se deg mer.
Han tar seg av gravingen.
Ja, sånn går det ofte med Caleb.
Sender du han etter gutten?
Hva mener du?
At...
- Det var ikke noe. - Nei vel. Vent utenfor.
Gode Gud.
Der.
Bor du i dette hølet?
- Nei. - Ikke jeg heller. Siden jeg måtte spørre.
De vet fint lite om verandaer her.
Omringet av skog, likevel velger de å bo i denne gjørma.
- Du arbeidet på veien hit, antar jeg. - Det stemmer.
Med hva, om jeg tør spørre?
Vi er noen stykker. Vi sysler mest med hestehandel.
Vi har også hatt litt arbeid her.
Mest med hester, sa du.
Hva betyr det? At du gjør noe annet.
Det gjør jeg.
Arbeider man med oss må man kunne mer enn hester. Man må kunne bruke en Colt.
Kan du det?
- Har du brukt den mye i år? - Ikke slik du tror.
Hva skulle man ellers bruke den til? Som hammer?
Den er ny, mener jeg. Jeg har ikke hatt bruk for den ennå.
Ikke ennå...
Du er en skikkelig barsking, du.
Lenger nord ville en som deg ha arbeidet for oss.
- Jeg har arbeid. - Jeg sier det bare.
- Kanskje du har hørt om familien Sykes? - Nei.
Til og med drittstøvlene i dette hølet vet hva det navnet står for.
Men du vet ikke det?
- Jeg sa jo det. - Du vet ingenting.
Har ikke hørt om oss. Er ikke herfra.
Kanskje du kom fra Kina.
Her.
Hold den.
Tror du de gravde den ut sånn?
Hvis mange nok pisser i en bakke, får man en by som ser sånn ut.
Saken er at en liten kanin vi jakter på, har gjemt seg her.
Ja.
Du er smart nok til ikke å spørre om det.
- Ville du si noe? - Bare at det er sent.
Kan du ikke si noe?
Du lurer meg til å si mer enn jeg vil.
Du arbeidet på veien hit, sa du. Med hva da?
Jeg ser ingen hester, og handel gjør man der nede.
- Jeg skal besøke noen. - Akkurat, ja.
Hit orker ingen å gå med mindre det gjelder ei jente.
Ja.
Jeg vet det nok.
Spørsmålet er hvor maltraktert jenta må være.
Ikke se sånn på meg.
- Da ruller jeg hodet ditt ned bakken. - Sier du det?
Sett på maken!
Du er i fyr og flamme over ei jente du nettopp har truffet.
Jeg sa ikke det var ei jente.
Jeg prøver bare å være høflig.
Ta deg en tår.
- Grusomt. - Ja.
Konjakken er fin, resten er tvilsomt.
Men nå er det ikke mange hus igjen.
Jeg lurer på om jenta di har sett kaninen min.
Håper ikke det.
Jeg kan fortelle deg historien. Du får uansett høre den.
Nei, vi har pratet nok.
En ting skal jeg si deg.
Det er lite å finne på her, men alle ser det som blir gjort.
Det som holder orden her, er at folk følger med på hverandre.
Ser hva folk finner seg i.
Finner man seg i fornærmelser, blir man utsatt for flere.
Du bør ikke finne deg i noe som helst.
Du må svare hardt og kontant.
Nøler du, tar de fra deg alt du eier og har og navnet ditt med.
Det bør du legge deg på minne.
Gå nå.
Dette er ikke ditt hus.
Ikke ditt heller.
Kom inn, jeg har akkurat lagt ham.
Sier du det?
For hennes skyld?
Vil du utfordre skjebnen?
Hvis det var så viktig, kunne du jo sagt fra.
Da hadde jeg sluppet å traske helt opp hit.
Da så.
Turtelduene skal få være i fred.
Du skal ikke få has på meg. Ikke du og ikke her.
Kjenner du ham ikke?
Kanskje hun som bor her, gjør det.
- Du bør ikke bli innblandet. - Nei...
- Walter skulle selge ham jord. - Han skulle til deg.
Du og barnet må i sikkerhet.
Hei du!
De var flere. Når han ikke dukker opp, kommer de hit.
- De kommer på samme vis som ham. - Det kan du ikke vite.
Dette har ingenting med meg å gjøre, og det vet du.
Jeg kjenner verken ham eller deg. Dette har du gjort!
Jeg beklager, Mary. Nå må du skynde deg.
Hva skjedde?
Jeg vet ikke. Det ble skyting. Jeg så det ikke.
Vet du hvor du skal?
Du må ta meg med. Ham også.
Vær så snill.
Hold ham.
Denne får du bruk for.
Kom.
Vi må fortsette.
Her, ta den.
Og dem.
Hun har fått nok vann.
- Du kan spenne fra begge to. - De er veldig varme.
Hell vann på dem, men koble dem løs først.
De ser ikke så bra ut.
- Har han kjørt på noe, Owen? - Nei, de sier det skyldes varmen.
Eikene løsner.
- Stemmer det, Mr. Buckhout? - Ja.
Men akselen er god.
Vi får finne skygge før alle må repareres.
Jenter! Beklager at jeg forstyrrer.
Vann.
Vi er snart tomme. Jeg måtte snart ut og tigge.
Kjære, vannet er nok til dem.
Å, unnskyld meg.
Jeg kan vel få beholde hans, så donerer jeg min.
- Går det bra? - Takk, ma'am.
Hva takker du for?
Vogna!
Hold fast!
Skjær løs hesten!
Ikke skad ham! Stopp, du skader ham!
Hold kjeft!
Slipp ham!
Ned!
Ma'am. Mr. Proctor.
Får jeg se?
God dag. Det er ikke helt ferdig.
Det er en gravør i Raleigh som tar seg av trykkingen...
Du er ikke med på tegningen. Det gir svar på spørsmålet mitt.
Jeg skulle akkurat til å spørre: Har du sett at mennene arbeider?
Ja, selvfølgelig.
Reis deg opp.
Reis deg opp!
- For faen! - Hold opp!
Mr. Van Weyden, hvis du vil noe, kan du jo bare be om det.
Kan jeg det? Da gjør jeg det.
Når dere ser at andre arbeider, må dere prøve å hjelpe til, begge to.
Dette er ikke til noen hjelp.
Vent litt. I morgen passer dere tiden.
Dere henter vann og gjør vogna deres klar først uten å be andre om hjelp.
Må dere stå opp tidlig, så gjør dere det.
De rolige morgenene dere liker å ha,-
- sinker alle oss andre.
Det høres rimelig ut.
Det håper jeg virkelig.
Ma'am.
Er det koppen deres?
Hent den og gi den til dem.
Hvis jeg ikke gjør det, skal du sparke meg også?
- Det kan jeg godt mens alle ser på... - Du må lære å beherske deg, Juliette.
Vær så god.
Greit. Er alt i orden da?
Fint.
Jeg skal tilby mine tjenester, det lille jeg kan.
Kaptein, Mr. Kittredge, vi ber om unnskyldning.
Tror du at du har gitt oss en lærepenge nå?
Jeg prøvde virkelig. Vi får se om det virker.
Bare fortsett, du. Vi forandrer oss sikkert.
Bare se på Mr. Kittredge. Han har hundset døtrene til å bli flotte, unge menn.
Unge damer, mener du.
Ja, det stemmer. Unnskyld meg.
Owen.
Skal jeg prate med henne?
- Hun vet at vi er jenter, hun sa feil. - Diamond!
Nå kommer hun.
Dere har en time på dere og trenger bare en halv.
Dette blir perfekt.
Hun vet vel om det? Har dere snakket om det?
Ja visst. Jeg holder øye med henne.
Sett i gang. Hva er det?
Tenk om hun dukker opp.
Mrs. Riordan er et skikkelig rivjern.
- Ikke vondt ment. - På ingen måte. Det stemmer jo.
Vi er tre voksne mannfolk med våpen.
Dessuten gjør varmen henne tregere.
Det blir ingen problem hvis dere er raske.
Skynd dere nå.
- Sersjant, hold utkikk etter soldatene. - Skal bli.
- Sett fra dere sengen! - Hold opp!
Skulle jeg holde opp?
Tommy! Jeg skulle hente en hatt til Ginny, og da holdt de på å bære ut møblene.
Vær så snill.
Ti stille!
Det var ditt påfunn, sier de. Som om han skulle stjele datterens ting!
Ma'am...
Nei, nå holder det! Ro deg ned.
- Hold opp! - Hva skal dette forestille?
Vi er sjanseløse mot deg. Men får jeg vise hvem det er til, vil du forstå det.
- Får jeg gjøre det? - Ja. Som du vil.
Greit. Nå er det nok.
Jeg er straks tilbake.
Ma'am.
God dag. God dag, sersjant.
Hold deg i skyggen, Lizzie.
Miss Frances, miss Elizabeth. Mrs. Riordan.
Frøknene Kittredge.
Det kunne du jo ha sagt, Tommy. For en engel.
Det skal jeg ta hånd om. Såpen er hard mot hendene.
Du burde ha sagt noe, Tommy.
Vår egen lille Rose.
Yngst av seks.
Hun er nydelig.
Lyshåret.
Akkurat som din Lizzie.
Og på samme alder da Vårherre kalte henne til seg.
Han savnet henne vel like mye som oss.
- Jeg føler med deg. - I like måte.
Nok om det.
Dere har hilst på Mrs. Riordan. Hun vil sørge for at dere har det bra.
Hugh.
Sett på maken.
Fabelaktig. Vi har aldri sett dem på så nært hold før.
Jeg henter skisseboka.
Nei. Nå observerer vi bare.
- Hva skal vi gjøre? - Med speideren der oppe?
Nå er det to stykker.
Ypperlig.
Bare fortsett, pent og rolig, Daniel.
Det bryr dem ikke at vi ser dem.
De vil antagelig se hvor mange vi er,-
- hvor langt vi når i dag og hvor vi slår leir.
Litt lenger fram fører du ledervogna rundt til den bakerste-
- så vi danner en ring. Vi holder dyrene der i natt.
Sånn.
Nå er det leggetid.
Sov godt.
Vent nå litt.
Vi sa at vi ikke skulle betale noen for fritt leide.
Vi kan stemme over saken i morgen, hvis dere vil.
Men nå gjelder det at vi holder øynene åpne.
De sender ikke Napoleons hær, men noen få for å jage ut buskapen.
Kanskje buskapen løper ut helt selv.
Det er det en viss sjanse for.
Vil noen holde vakt i natt, så skjønner jeg det godt.
Men i morgen venter 14 timers ferd, og så venter 14 timer til.
Det er det tempoet vi må belage oss på.
Hugh!
- Det kan ha vært apacher, Matthew. - Nei.
Vi er ikke på deres land ennå.
Chiricahuas, da?
Det er også apacher, så, nei, det er det ikke.
Hva slags bøker leser du, Virgil?
Du blir bare redd.
Kan jeg hjelpe deg?
- Er hun sikker på at det var de to? - Ja.
Det var det nok.
Vil du ikke prate med dem selv?
- Dette er jo en disiplinærsak... - Jeg forstår.
Ja vel.
Enn kona di, er du redd for å snakke med henne?
Nei, ikke vanligvis.
Hvorfor vasker hun seg med drikkevann?
- Hun tenkte vel at siden det er vårt... - Det er det ikke. Dere frakter det.
Vet du når vi finner vann igjen hvis det ikke regner?
Nei, det vet ikke jeg heller. Men vi har ørken foran oss.
Kanskje må vi trekke lodd om det siste vannet,-
- og da blir dere kanskje uten. Det kan du hilse henne og si.
Hør her.
Se hvordan og når de andre vasker seg, og så gjør dere som dem.
Det skal vi. Jeg skal si fra til henne. Og du...
Jeg skal ta en prat med dem.
Takk.
Folkens.
En dame vasket seg utenfor den vogna der i kveld.
Dere fikk en ordentlig god titt.
Stemmer det?
- Høres ut som sladder. - Jeg var jo ikke her.
Men det er jeg som mottar klager.
Har vi valgt ham til kaptein? Kan du huske noe sånt?
Mange nok gjorde det, Sig. Så nå er jeg det.
Dere har vært til stor hjelp. Har passet buskapen.
Jeg har ikke noe usnakket med dere. Hvis andre har det, må jeg ta affære.
Du vet ikke hva du prater om.
Unnskyld?
Han mener at når kvinnfolk finner på å kle av seg så alle ser det,-
- kunne vi like godt legge et forkle over hodet og erkjenne oss skyldige.
Eller hva?
- Det var ikke det jeg mente. - Nei, det var det ikke.
Eller hva?
Kanskje det er problemet.
Du kan velge å høre på vår side av saken-
- og finne ut hvem du skjeller ut.
Men det ser mest ut som at du vil gå din vei.
Hold dere unna henne og mannen.
Det er noe jeg helst vil slippe å bry meg om.
Ja, ja.
Der gikk han sin vei.
Fikk dere tak i gutten hennes?
Nei.
Bra.
Han er ikke velkommen her.
- Bær ham inn. - De har ikke spist ennå.
- Det går bra. - Du har ikke spist.
Gå nå.
Var du med ham?
Det burde du ha vært.
Det er broren din.
Jeg innser det. Jeg innser at det var en tabbe.
Hvem var det som gjorde det?
En omstreifer.
- Vet du hva han heter? - Ja.
Hayes Ellison.
Vi vet hvordan han og hesten ser ut.
Han har slekt i Council Grove. Mike og to til er på vei dit.
Bær ham inn, sa moren din.
Hva ser du på, Hayes?
Det er ingen som følger etter.
Kom og få! Ta dem, da!
Denne spanderer jeg på deg. Du får den helt gratis.
River godt i halsen.
Abel!
Vent her.
Og ikke rør noe. Det er ikke ditt ennå.
Ser du?
Flytt deg, din tjukkskalle.
Jeg teller seks eller sju.
- Godt bevæpnet også. - Klart de er.
Dette blir ukas høydepunkt.
- Du driver i alle fall handel med dem. - Jeg klarer meg.
Jeg vil vite hvor de drar når de ikke er her. Det er ingen spor å se.
Jeg foreslår at dere sitter i ro og lar dem komme til dere.
Det har vi prøvd. Jeg vil heller være på farten.
Jeg har svart lakris som kommer helt fra St. Louis, under disken.
Jeg vil se på en sånn.
En sånn?
Det er en JH Dance kaliber 44.
Og du ser den fint fra der du står.
- Jeg tar en. - Sier du det?
Du er jo knapt ute av kortbuksene!
Han vokser til.
Han sier at han drar nå.
Vent litt, så skal du få en dram til.
Nå skal vi se.
De hører sammen. Jeg kan ikke selge bare én.
Si det til ham. Det er hans penger.
Ja vel, da.
- Han vil nok prøveskyte først. - Som du vil.
Dere får gå ut. Han betaler kulene.
Sjef! Vil du ikke selge ham noe, tar han den stinkende antilopen og drar.
Få ham ut.
Forbaskete indianer.
Han kommer inn her med en skrott, drikker sprit gratis.
- Og så blir det ingen handel. - Han stoler kanskje ikke på vekten.
Vent litt.
Dra ut skrotten.
Vi kan inngå en handel.
Russell!
Se her. Det kan ha vært han som drepte foreldrene dine.
Man vet aldri.
Pionsenay.
- Meksikanerne kaller ham Puño. - Vet du hvem det er?
Gi ham den.
Er den for tung?
- Russell. - Nei da.
- Hva er det som skjer? - Bare se på. Du gikk glipp av starten.
Tror du at du klarer å skyte før ham?
- Se om du treffer begge to. - Dette får dere ta utenfor!
Ikke vær redd. Bare stå i ro. Det er bare et spill.
Guttens patroner mot din antilope.
Høres det rettferdig ut?
- Han forstår ikke. - Jo, det gjør han.
Han vil bare ha ei kule til. Bare se på ansiktet.
Gå ut.
Ja, gi ham litt alburom.
Stå stille. De er snart ferdig.
Nei. Nå går jeg.
Gå nå.
Er det hans? Gi ham det.
Vi er ferdig her.
Det er nok nå.
Skal du fremdeles ha de der? Han har betalt.
Hvordan vet du at det er dem?
Det gjør jeg ikke. Men jeg har hatt følelsen av at noen kom etter oss.
Jeg må ri ned og se. Jeg vil se hvordan de arbeider, hvis det er dem.
Hayes, hele verden ligger åpen for oss. Vi må jo ikke dra ned dit.
Han må spise, og jeg vil...
Jeg vil tjene litt penger også.
Men etter det, hvor som helst. Det er bare å velge.
Vi kan ta sjansen der uansett, nå som de er sikre på at vi ikke er der.
Jeg kunne ri og ta dem igjen.
Forklare hvem jeg er og at jeg ga opp.
At du forlot oss i Bountiful og pratet om California.
Og da sier de bare takk og god tur videre?
Det går neppe så ille.
De vet bare at jeg passet på ham da de kom dit. De blåser vel i meg.
Hva tror du de er ute etter?
- Det får du spørre Walter om. - Kanskje jeg gjør det.
- Du vet ikke hva som skjedde. - Du forstår ikke omfanget.
De kom helt hit og har allerede reist langt for en gammel urett.
Fyren aktet å drepe alle i huset-
- og var like uanfektet som om han skulle hente posten.
Nå led de nok et tap, og de har reist enda lenger.
De blir neppe snillere nå.
Skulle de bare drepe meg, i alles åsyn?
Nei, de tar deg til et uforstyrret sted.
Vi overnatter her.
En natt til, for å være på den sikre siden.
Den sikre siden... Skal vi sove her oppe, på bakken?
Eller i regnet! Du burde sagt at du er så sær.
Ja, det burde jeg.
- Et bål kan vi ta sjansen på. - For en luksus!
I morgen...
...skal jeg høre hva de tar for et telt.
En natt, så får vi full komfort.
Beklager. Jeg er grinete i dag.
Ikke bryr deg om hva jeg sier. Vi gjør som du sier, så blir alt bra.
Når jeg er ren og uthvilt, blir jeg en helt annen.
Du er bra som du er.
Ma'am.
Jeg skal knerte general Jackson for din skyld.
Vi er tilbake til vårballet.
Med brystet fullt av medaljer.
Du skal få en. Hadde ikke det vært noe?
Sersjanten sier at synet av oss bare vil oppmuntre fienden.
Det er trist at unge menn som dere må dra i krigen.
Men dere kommer tilbake.
Selvfølgelig gjør vi det. Og får bedre lønn.
Vent, Lizzie!
Det går bra. Vi forstår.
Lizzie.
Husk å hjelpe moren din.
Vi får høre hva du gjør.
Ma'am.
Sett sånt.
Hell og lykke.
Snilt gjort.
Jeg skal komme tilbake med den. Det lover jeg.
Jeg vet jo ikke om det fins flere,-
- men hvis Lizzie kunne finne noen til de andre guttene, ville det bety mye.
Ja visst. Det burde jeg ha tenkt på.
Lizzie!
Ingen ville innrømme frykt for å være uten,-
- men det er ofte sånne småting de marsjerer for.
For dem er den tøybiten din datters velsignelse.
Mer enn én kommer til å holde i den når de dør.
Så mye vil den bety.
Ønsker du at du også dro?
Nå får de bedre lønn.
Det vi gjør her, Trent, vekker ikke mye oppsikt.
Men det gjør det ikke mindre viktig. Det kan være vanskelig å se nå.
Nei, den er glovarm. Ikke rør den.
Hva har du der? Hva er dette?
Sigarkutter? Den er skarp!
- Du vil vel at Hayes skal finne den. - Er du redd for å bli hevet ut?
Kanskje jeg legger den igjen, gjør deg en tjeneste.
- Du kommer visst ikke langt på egen hånd. - Det gjør jeg nok.
Du påstår det, ja, men jeg har mine tvil.
Ikke rør den. Lek med ballen.
Du begynner vel å anse deg som moren hans.
Men det er ikke verdt bryet. Han lar seg ikke lure.
Hva er det? Vet du om noen mor som ligner på deg, kanskje?
Tror du at Hayes vil være faren?
Ikke vet jeg. Han ville nok gjøre et forsøk i alle fall.
Han vil helst slippe.
Hvis det ikke er for Hayes' skyld, så vet jeg ikke hva vi gjør her, kjære.
Er det det?
- Er det så fælt å forlate en sånn fyr? - Hva slags fyr, da?
Han er en anstendig mann.
- Og du er anstendig? - Jeg duger jo for deg.
Ja, men det er på tide at vi drar.
Blir jeg her lenger, må jeg vel skaffe meg et arbeid.
Det dør du vel av.
Nå har jeg somlet lenge nok.
Jeg skal finne ut av det.
I morgen, kjære. Jeg mener alvor.
Beklager.
Han ville bare hilse på eslene.
Kan han klappe det?
Takk.
Ut!
I morgen vil han bare ha ti, sa han. Ti arbeidsvillige må stille her da.
Og de må kunne prate engelsk.
Han vil ikke høre kinesisk.
- Noen må si det til dem. - Ikke kinesisk.
Nettopp, ikke kinesisk. De må kunne snakke engelsk.
- Det stemte. Det var Ruiz og tyskeren. - Mr. Strauss?
Ja. Det var før vi nådde passet. De var slitne, sa de.
Det var jo ikke deres anliggende.
Det får en til å lure på når vi blir for få til å fortsette.
Dine seks, da? Dere er jo snart i flertall.
Jeg skal være ærlig. De vil helst se et annet resultat. Det gjør nok alle.
Ville du kjent igjen indianerne dine?
Det tror jeg nok. Hva vil du fram til?
Å finne indianere, Elias, er ikke problemet.
Men er det så viktig om de er dine?
Nei.
Det er det ikke.
Når dere slutter å være så kresne,-
- kan jeg vise dere flere landsbyer.
Selv om ikke de brant ned byen din,-
- har de sikkert skumle planer.
Vi trenger egne indianere også. De kjøper vi bare.
Med hva da?
Jeg ser alle patronene du sparer med ikke å skyte på noe.
Indianerne får aldri nok av dem. En mescalero ville spore opp moren sin.
For en eske kuler får man en hel indianerhær.
Jeg mener ikke at du skal gi opp å finne White Mountain-apacher.
Men imens kan man tjene noen slanter og holde seg skjerpet.
Å nei!
Får jeg se?
Ingen skade skjedd.
Kom.
Nei.
Herregud.
Jeg skal få deg til å sovne.
Vi vekker barnet.
Jeg er fullstendig utslitt.
Ikke helt. Du kan bare ligge helt i ro.
"Han heter Samson, men kalles Sam.
Foreldrene hans er døde. Ta vare på ham."
Løytnant.
- Jeg må veksle noen ord. - Med meg?
- Du skremte bort de som hjalp meg. - Jeg skal be dem komme tilbake.
Jeg pleier ikke å bry meg om sladder,-
- men nå verserer det spekulasjoner blant enkelte, om oss to.
Beklager hvis du har hørt noe. Jeg har ikke noe med det å gjøre.
Nei, det har jeg ikke.
Jeg håper ikke at oppførselen min-
- har oppmuntret følelser som jeg ikke kan gjengjelde.
Det har altså ingenting med at du er gift å gjøre?
Om det kommer fra min venn Mr. Chavez,-
- bør du vite at han blander seg i troen på at han hjelper meg.
Eller han tror at du kan bli lykkelig og ser ingen gammeldagse hindringer.
Jeg er enig.
Jeg vil ikke ta noe for gitt,-
- men det du hadde øvd deg på å si, har du fått sagt.
Du har ingen grunn til bli.
Men her står du.
Ikke vær engstelig for oppførselen din mot meg, Mr. Gephart.
Den har vært eksemplarisk.
Jeg har lurt på når du skal slutte.
Hvem er det sin?
Russell, hvem er det sin?
Hans.
Jeg bandt den fast!
Herregud.
Hva gjør du? Det er for langt.
Dette ser skummelt ut.
Tarak!
Ja vel.
Det får gå som det går.
Når vi setter i gang, går du opp og holder utkikk over elva.
Skal du ha de med deg?
Som du vil. Kanskje det går bedre denne gangen.
Hvor langt nå?
Vinden er gunstig, men det kan nok høres.
Ikke gjør det.
Sjef.
Når jeg sier fra...
Russell!
Noen å se?
Du skal holde utkikk over elva!
Vi bør dra vekk herfra før det oppstår problemer.
- Jeg trodde ikke det ville være så lett! - Enn nå, da?
Russell!
Kom! Vi er ferdige her!
Tekst: Håkon J. Wikeland Svensk Medietext