Visit MoviesMod.lol
52 ДНІ ДО ПАДІННЯ АСТЕРОЇДА 1 СІЧНЯ 2026
Ні, не так.
Чому ви поспішаєте? Стежте за моїми руками!
-Ви теж спішили. -Чанбом, Техан!
Я дивився на слова.
-Що це таке? -Що? Мірьон!
Я почула це збіговисько і зайшла вас підтримати.
І що, що ми збіговисько?
Знадвору ви звучали гарно.
Чули?
Від дітей щось нічого не чути,
а сидіти вдома нудно, тому ми прийшли сюди.
І тут добре.
Я чула, що співати корисно для легень і мозку.
Вам варто приходити й надалі. Це добра нагода виспіватися.
Так, обов'язково!
А ви молодець!
Не треба їй аплодувати.
Продовжуйте. Вибачте.
Спів проганяє всі турботи!
-Так. -Вам усім бракує впевненості.
-Так. -Голосніше!
-Добре! -Чанбом, Техан.
-Що? -Ви просто рухали губами.
-Неправда! -Постарайтеся.
-Так я старався… -Серйозніше.
Увага, почали.
Знову з самого початку?
А, добре.
Увага, почали.
Я вирішила повернутися.
Трьох днів з родичами мені виявилося достатньо.
Повертаєшся назавжди?
Мабуть.
Але мені сподобалося подорожувати.
Зіграймо в футбол, поки ти тут.
Добра ідея.
Зажди.
Вони знають, що я буду?
-Ні. -Чекай…
Зніми з мене шарф. Оце все.
Отче!
Що таке?
Боже.
-Вітаю, отче. -Привіт.
Добре, досить.
-Ви в порядку? -Так, усе добре.
Він сказав, що хоче сюди, тож я привіз його.
Я не знав, що вас тут стільки збереться.
Що відбувається?
Не хвилюйся.
Дякую,
що привітали мене
з такою пошаною.
Я вдячний Господу
за його милість і небесну волю.
Нині Різдво, тож подумаймо всі про…
Він не при тямі. Різдво було тиждень тому.
…дурість, що змусила сумніватися...
Зачекайте.
…і нехтувати його непростим задумом, який нам годі збагнути.
Покайтесь у цих своїх минулих помилках.
Ми тут, на землі, а наш Господь — високо над нами…
Так, а де вівтарні служки?
І чому я не бачу літургійного начиння?
Ого.
Хто сьогодні читає Біблію?
-Ех, знову зникло. -Та не хвилюйся.
Юнсан, чому б тобі не забрати отця Пека й не піти?
Ще застудитеся, отче.
Так, швидше, йдіть.
Тут холодно навіть з обігрівачем через високі стелі.
Забери його додому.
Цієї зими хворі особливо вразливі.
Без ліків ми мало що можемо.
Так, ми не хочемо, щоб він зовсім зліг.
Ідіть.
Моя жінка пережила ковід, а тепер може померти від простої застуди.
Годі!
Чому надворі так шумно?
Я чув про втечі з в'язниць. Заколотники тут?
Хто-небудь, вийдіть подивіться.
Отче, ходімо.
Добре.
Серйозно, що це за гамір на вулиці?
Я чув, що в'язниці розгромлені.
Туди лізуть бунтівники?
Боже, отче.
-Подзвоніть начальнику штабу Чхо. -Добре.
Скажіть, щоб він подбав про безпеку в Унчхоні, добре?
А куди взагалі дівся пан Чхо?
Негайно подзвоніть йому.
Скажіть, щоб він подбав про безпеку в Унчхоні, добре?
-Це ж якийсь жах! -Добре.
КІНЕЦЬ СВІТУ ДО ЗІТКНЕННЯ З АСТЕРОЇДОМ 200 ДНІВ
ПАДІННЯ АСТЕРОЇДА НЕМИНУЧЕ ОГОЛОШЕНО ВОЄННИЙ СТАН
199 ДНІВ Є ШАНСИ ВИЖИТИ?
НЕМАЄ ІНТЕРНЕТУ
ЛИШИЛОСЯ 198 ДНІВ РАЗОМ ДО КІНЦЯ
140 ДНІВ СИГНАЛ ПРО ЗІТКНЕННЯ
ГІМНАЗІЯ ЧХОНДОН ЗАЧИНЕНО НЕ НАБЛИЖАТИСЯ
ЛИШИЛОСЯ 130 ДНІВ СУПЕРМЕН І ДИВОМАРКЕТ
ЗНИКЛА БЕЗВІСТИ
ЗА РОМАНОМ КОТАРО ІСАКИ «ШУМАЦУ НО ФУРУ»
ЗА 80 ДНІВ ПОЧИНАЄТЬСЯ ВІЧНЕ ЖИТТЯ ПІЗНАЙТЕ ВІЧНЕ ЖИТТЯ
50 ДНІВ ДО КІНЦЯ ПРЕЗЕНТАЦІЯ ПЛАВУЧОГО БУНКЕРА
ПРОЩАВАЙ, ЗЕМЛЕ
Шановні унчхонці.
До падіння астероїда лишилося всього 20 днів.
Ми не можемо підтвердити
і сподіваємося, що це неправда,
але випадки викрадення й торгівлі дітьми та підлітками,
схоже, поновилися.
Можливо, краще не виходити на вулицю вночі.
Астероїд прилетить…
за 20 днів.
Бажаю вам щастя
в ці останні дні.
Дякую.
Ви молодець. Чудова робота.
Що ж, це наш останній етер.
Знаю.
Побачимося там.
Так, досить з мене цього.
ЗАЯВКА НА БІОГРАФІЮ ОПИС МАТЕРІАЛУ: ВЕСІЛЬНЕ ВІДЕО
Ти не забагато працюєш?
Стій, це особиста інформація.
Я не дивитимуся, добре?
До речі, ти переїхав назавжди?
Так. Є ціла купа всього, що ми маємо зробити разом.
Ти про це? Твій список справ?
НАПИСАТИ ОПОВІДАННЯ ЗРОБИТИ 100 ФОТО СЕҐЬОН
ПРИГОТУВАТИ ОДНЕ ОДНОМУ КОРОННІ СТРАВИ СХОДИТИ В ПОХІД
РОБИТИ ЛЮДЯМ КАВУ ПЕРЕМОГТИ СУНДЖЕ В ТЕНІС
СПИСОК ЮНСАНА ВІНЧАННЯ З СЕҐЬОН
Ти будеш дуже зайнятий.
Буду вдячний, якщо допоможеш.
З чого почнемо?
Не знаю.
Дякую.
Я не знала, що робити.
Вони навіть не подумають шукати тебе тут.
Міський божевільний більше нікого не цікавить.
А…
-Вибачте. -Що?
А м'яса у вас немає?
М’яса?
Ну, Чінсо не їсть м'яса.
Чому?
Бо ти так вирішив.
Він усе з'їв, тому тепер нема.
Постараюсь, щоб наступного разу було.
Обережно, гаряче.
Смачно?
Ще не розсмакував.
Ну як?
-Непогано? -Так.
БЕРІТЬ, ЩО БАЖАЄТЕ
Ой.
Ой лихо.
У нас ніколи не вийде…
ось так померти.
Ой горе!
А чого ти пішла?
Ти ж казала, що ми маємо голодувати й чекати на смерть.
Га?
Ну, це важче, ніж я думала.
Пібім-куксу.
Що?
Я б зараз з'їла пібім-куксу.
Мабуть, полетіли туди, де безпечно, еге?
-Ліпимо докупи? -Так.
-Важко тепер. -Важко.
Як я можу їх відправити до якихось чужих людей?
Знаю.
Знаю, але…
В Унчхоні дедалі більше насильства.
Тут вони в більшій небезпеці.
Ми не знаємо, як воно там.
Там ніхто не був.
Що як їх заберуть на примусову роботу або зґвалтують…
Що як з ними станеться щось жахливе?
Чесно кажучи, я навіть не знаю, чи вони погодяться.
Хечхан, Учхан, вам не холодно?
-Ні! -Ні.
Ви маєте гуляти разом, а не самі.
Так, разом.
Якщо тебе ображатимуть, я їх насварю.
Не заважай іншим, добре?
Стороннім заходити сюди заборонено!
Будь ласка, йдіть!
Вони з мене знущаються.
Вам сюди не можна. Їдьте!
Добре.
Що чоловіки, що жінки — усі схибнулися на цих курях.
Холодно, так?
Але ця штука ніби все одно гріє.
-Хоч насправді ні. -Так.
Нема пального.
-Ось де ви. -Ти мене налякала!
Я саме була поблизу.
Ну що, працює?
-Ні. Військові теж не мають пального. -Ні.
Я поділюся своїм теплом.
То як кандидати відреагували?
Ну…
вони не дуже в захваті.
Ми намагаємося вивезти дітей, бо тут небезпечно.
Сеґьон, але…
мені повідомили, що умови змінилися.
Вони стали жорсткішими.
Тож я сподівалася, що капітан Кан зі своїми повноваженнями
допоможе нам у цій справі.
Тебе люди слухають більше, ніж мене.
Хтось із нашого району підходить?
З нашого району — Учхан і Хечхан.
Учхан і Хечхан.
От і добре.
Відправмо їх.
Може, ми марно хвилюємося через власні страхи.
Може, там, куди їх евакуюють, добре!
Ми не можемо допустити, щоб вони жили, чекаючи на смерть.
Йонджі, я ж казала, можеш нам більше не допомагати.
14 ДНІВ ДО ПАДІННЯ АСТЕРОЇДА
Боже, як холодно.
Сестро.
Що б ви робили, якби вмирати завтра, а не через два тижні?
Я б робила те саме.
Те саме? І що ж?
Ну, я вмію тільки молитися й служити.
Облиште, це ж лише церковні справи.
Чи було б моє життя інакшим, якби я мала померти завтра?
Я просто маю робити, що можу.
Що сталося? Вам набридло волонтерство?
Ви сьогодні якась дуже дивна.
Холод надворі, холод у моєму серці.
Привіт.
Звідки ти взявся?
Не можна це їсти. Ти голодний?
Добре, що тебе не з'їли люди.
Кажуть, якщо тебе люблять собаки, значить, ти добра людина.
Якщо я помру першим,
я б хотів, щоб цей пес з'їв мене.
Які відчайдушні слова.
Та зараз я не маю сміливості померти й бути тобі поживою.
Якщо ви помрете, по вас прийде страшний будьдог.
Ви не чуєте, як на нас летить астероїд?
Цей жарт зовсім не смішний.
Ходімо.
Пограймо в футбол!
Чому ти тут сама?
Сеґьон проспала.
Хлопці, зіграймо!
Пані!
Взвод, ідіть сюди.
Нам усе одно нема кого…
-Годувати! -Годувати!
Побігли!
Вперед! Грати в футбол!
Вибач.
Знаю, зараз це якось безглуздо.
Капітане.
Іна.
Напевно, заміну не пришлють.
Я хочу, щоб це була ти.
Сподіваюся, нічого не станеться, але наглядай за дебоширами,
щоб вони не створювали проблем.
Там є бойові набої.
СНЕКИ
Достатньо, щоб озброїти всіх.
Усе завдяки сержантці Со.
А ті боєприпаси, що зникли…
Це довга історія.
Не хвилюйся. Вони в доброму стані.
Вибач,
що звалила все на тебе.
Тепер ти командир цього підрозділу.
Тож будь старанною.
Капітане!
Будь ласка, працюй.
Тримайся.
Іна.
Ти сьогодні інакша.
Де Сеґьон?
«Це прощання».
Іна, ти…
Схоже, тобі подобається бігати й стріляти.
Чому ти не пішла в армію чи поліцію?
Не подобається форма.
Виговорившись мамі, я прийняла рішення.
Звідки в тебе стільки сил? Від присідань?
Припини!
Послухай. Я серйозно.
Я усвідомила, що моє життя завжди було нудне.
Чому це ти раптом озирнулася на своє минуле?
Я так прагнула визнання.
Це наштовхнуло мене на думку, що я маю взяти відповідальність.
Будь ласка, припини. До чого ти ведеш?
І я…
часом занадто хвилювалася й занадто оберігала тебе.
Ти що, просиш вибачення?
Ще чого.
Натомість…
Пістолет у тебе?
Так.
Захищай.
Повідомляю, що мене офіційно звільнено
8 лютого 2026 року.
Іна!
Ти була молодець…
увесь цей час.
10 ДНІВ ДО ПАДІННЯ АСТЕРОЇДА
Не це.
Обдовбаний придурок!
Ти казав, що знаєш якихось малих?
Це твій останній шанс.
Троє дітей за один квиток.
Добре.
Що ти на це скажеш?
Просто троє малих, так?
Авжеж.
Божевільний вилупок. Погляньте на його очі!
Трьох буде досить.
-Ідемо на хату. -Так, пане.
Молодці.
Схоже, ці виродки кидають дітей до контейнерів
і вивозять їх знову.
Оскільки це останній раз, вони стараються взяти якнайбільше
і можуть робити казна-що.
Це останнє судно, яке вони відправлять до падіння астероїда.
Учхан, що нам треба взяти?
Це і це.
Погляньмо.
-Добре. -А пінгвіна?
-Пінгвіна теж береш? -Так!
-І динозаврів. -Гаразд.
Зараз ми все спакуємо. Неси їх сюди, Учхан.
Учхан…
Хечхан, допомогти?
Сомін, я не хочу їхати.
Я боюся.
Не хвилюйся так.
Там буде багато їжі, не буде холодно.
У вас з Учханом буде багато друзів.
Хечхан!
Ви з Учханом маєте поїхати й жити там довго й щасливо.
Але чому лише ми?
А Сомін? А ти?
А я…
приїду до вас у гості, незважаючи ні на що.
Брехня.
Хечхан, дай я тебе обійму.
Іди сюди. Учхан, і ти теж.
Давайте тітонька вас обійме!
І мою доню. Іди сюди.
Моя дівчинка.
Світ летить шкереберть,
та якщо ти зі мною, я пожертвую всім…
Іди винось решту.
А що в нас на вечерю?
Не знаю.
Серйозно?
ПРИВІТ, ЦЕ «СУПЕРМЕН І ДИВОМАРКЕТ» НАША КРАМНИЦЯ ЗАКРИВАЄТЬСЯ
Я допоможу.
Не варто, але дякую.
У тебе все добре?
Так.
Ти тепер знову працюєш?
Ні, я везу бабусь на прогулянку.
Може, теж хочеш?
Може.
Що ж, схоже, без Чіин і Мірьон нашій футбольній команді настане кінець.
Припиніть. Це ж не назавжди.
Не хвилюйтеся. Колись вони повернуться.
Хіба ж ні?
Саме так.
Я ще повернусь.
А ви не боїтеся їхати зараз, коли у вас дитина?
Ні.
Але…
можливо, ми й не повернемося.
А куди ви? Візьміть і мене, якщо там гарно.
Та де там.
Сестро, гарних місць на світі не лишилося.
Ця церква — найкраще місце, щоб знайти свій шлях до раю.
Це правда.
Що тут діється?
О, Отче.
Я принесла дещо, що лишилося в крамниці.
Сестро, ви знову їдете?
Сундже.
Ого.
Вони такі близькі?
Мірьон!
Він же отець.
Техан.
Бреши собі далі — і після кінця світу будеш у пеклі сам.
До вашого обличчя пекло добре пасуватиме.
Ходімо до раю. А цього я лишаю.
Я йду до пані Кім.
Тебе підвезти?
Я не слухатиму її теревені.
Іна повернеться?
Чому двері відчинені?
Щоб провітрити, поки прибираю.
Сідайте.
Сеґьон кудись пішла?
До бабусі Пое.
Тобто пішла на роботу.
Шкода. Я прийшов, щоб помолитися за вас, молодят.
О, ти дістав домашнє вино. Вип'ємо сьогодні ввечері?
Знаєш, колись…
Що?
Ти сказав…
що я бачив Сеґьон лише веселою і доброю, так?
Справді?
Гадаю, тоді я її бачив саме такою.
І це правда, що я полюбив її за це.
Але тепер усе інакше.
Я не відчуваю, що маю бути поруч чи маю захищати її.
Але те…
що ми будемо разом до кінця…
це щось дуже особливе.
За десять днів ми всі разом помремо.
Чи значить це…
що ми всі одне для одного особливі?
Будь особливим — допоможи мені!
Добре, пане.
Буду твоїм особливим помічником.
Де ти вже повитирав?
А хіба не видно?
Іду за вами, пане!
За мною, пане!
Я не хочу.
Припиніть.
Ви гарна.
Пані Чін.
Я не хочу виходити заміж.
То не виходьте.
Але, пані Чін, ви ж вийшли?
Я одружилася,
але не скажу, що це щось чудове.
Якщо ви вийшли заміж, чому мені кажете не виходити?
Я ж знаю.
Чому їм заборонялося стільки всього робити?
Пані Чін, ви плачете?
Не плачте.
Я знаю, що з вами.
Ні.
Ніхто не знає. Ніхто.
Навіть я вже не знаю.
Якби я вбила вашого сина,
чи склалося б усе інакше?
А якби я померла слідом за моїми учнями?
Ні, якби я вчилася далі, як мій хлопець?
І для вас,
і для мене…
якщо це наслідок наших рішень…
я уявляю світ…
де наші рішення інакші.
Хоч це й не має сенсу.
Я так не хочу.
Це останні, що в мене лишилися. Які ви можете використати.
Ви ж умієте ними користуватися?
Це справжні покидьки. Вони абсолютно відірвані.
Знаю. Та я сама в це влізла.
Але скоро кінець. Навіщо це…
Це ви?
Чому вас це так дивує?
А де Хаюль?
Хаюль…
Пані Чін.
Ви дорогою сюди підозрілих чоловіків не бачили?
А ви тут таких часто бачите?
Останнім часом дуже.
Ми так боїмося, що навіть не виходимо надвір…
Ви тут поблизу…
не бачили сержанта Кіма?
Ні.
СЕРЖАНТ КІМ
Ви виживете, якщо поїдете.
Я вас не ображатиму і дам вам зброю.
Чон Хаюль, приводь обох своїх друзів.
Пані Чін, не треба ризикувати.
Ви загинете, якщо…
Чому це я загину?
Я не загину, ясно?
Якщо доведеться помирати, то я помру…
тільки коли побачу…
як ви стали дорослими.
Тоді…
я не хочу ставати дорослою.
Я не знала.
Усе просто минало,
а я цього й не усвідомлювала.
Заберіть мене туди.
До моєї могили на горі.
Зачекайте.
Прощавай,
цей світе.
Прощавай, мій районе.
Прощавайте,
матері й батьки.
Химерний музичний годиннику.
І саде, який ми всі доглядали, прощавай.
Смачна їжо і каво.
Щойно випрасуваний одягу і лазні, де парує гаряча вода.
Сну
і пробудження.
Люба Земле, справжньої цінності якої ніхто не знає,
бо ти така прекрасна й велична…
прощавай.
ПРОЩАВАЙ, ЗЕМЛЕ
Переклад субтитрів: В'ячеслав Кашук