Tüntetők gyülekeznek 16 nagykövetségnél.
Az elnöknek bocsánatot kell kérnie a miniszterelnöktől.
Megegyeztünk valamiben, és megszegte.
A csőcselék fogva tartja a feleségét. Az hogy alakul?
Az anyahajó Roylin műve volt. Ő bérelte fel Lenkovot.
- Úgy volt, Trowbridge ezt mondja. - A világ azt hiszi, Rayburn benne volt.
Rayburn benne volt.
Sosem voltam még egyedül ebben a házban.
Ha valaki házastársa szakmabeli,
ösztönösen megvédené.
Kate a second ladym. Nem a feleségem.
- Trowbridge nem találkozik velünk. - Segítséget kér Kínától.
Penn-nek bocsánatot kell kérnie Nicoltól.
Kína nem férhet a tengeralattjáróhoz. Azon van a Poszeidón.
Ez a bomba maximális radioaktív szennyeződést okoz.
Penn-nek fel kell hívnia.
Mióta tudja ezt?
Callum.
Egy problémába botlottál, és úgy döntöttél, egyedül kezeled.
Én felhívtam azokat, akiket fikázol, lenézel,
és sírtam nekik, hogy segítsenek felmosni a szarodat.
Az elnököd felhívta Nicolt, és kétoldalú csúcstalálkozót javasolt.
Nicol elfogadta. Penn tíz óra múlva itt lesz.
- Végeztél velem? - Nem tudom.
A DIPLOMATA
- Üdvözlöm a Chequersben! - Köszönöm.
Kösz.
Jó reggelt!
- Üdv! - Köszönöm.
- Üdv! - Jó reggelt!
- Örvendek! - Köszönöm.
Köszönöm.
Mindkét kulcs, ha netán használnák a második szobát.
- A folyosón keresztül. - Kösz.
Érezzék jól magukat!
Mondtam neki, hogy kapar a torkom, és ha megbetegszem,
külön hálószobák kellenek, hogy ne kapd el.
Erre nincs szükség.
Nem akarom, hogy egyikünk se aludjon, és csak feküdjünk ott dühöt árasztva.
Oké.
Meg ugye Callum.
- Igen. - Úgy értem, itt van, ugye?
Nem én hívtam meg.
- Tudom. - A britek oldalán tárgyal.
A kármentesítésért felel, amikor a tengeralattjáró mechanikája a téma.
Igen, és ha csak a tiéd a szoba…
- Gondolod, majd becsempészem? - Igen.
Most mit csinálsz?
- Próbálom kevésbé kínossá tenni. - Nem ment.
Ez az ember a jelened része, és jó eséllyel része lehet a jövődnek is.
- Gondoltam, haladok a programmal. - Most hazudsz?
De szemét vagy!
- Bocs. - Igazi rohadék.
- Csak hát ez fura. - Nem az. Ez így működik.
Nem fogok olyan szobában dugni a pasimmal, amit a férjem szerzett.
„Köszönöm.” „Szívesen.”
„Látom, mennyire nagyon próbálkozol, Hal, és ez megérint.
Biztos nem könnyű.”
- Köszönöm. - Szívesen.
- Biztos nem könnyű. - Nem az.
Ezt nézd!
- Ezt nézd! Gracie! - Mit?
Gyere ide mellém, fizikailag!
- Jézus. - Jövök.
Ennyi felvezetés után
csalódott leszel.
Hadd nézzem!
Mi ez?
Anyád küldte. Valami szaros blog, vagy mi.
„Az elnök és a gavallérja”?
Nézd, milyen nyalka legény vagyok!
Olyan aranyosak vagyunk!
Olyan vagy, mint egy gyerek.
A gyerekmenyasszonyom.
A 26 nem gyerek.
Nem, dögös fiatal csajszi. Ami most is vagy.
Hagyd abba! Ez csikis.
Ez nem volt rossz frizura.
Istenem!
Mint… Mint a friss focaccia.
Ne már! Istenem! Lehetetlen vagy.
Au contraire, abszolút lehetséges vagyok.
Ezért a viselkedésért büntetés jár.
- Asszonyom, jól van? - Mi?
Bejövök.
Ne! Nem, Jun. Köszönöm. Jól vagyunk.
- Minden rendben. - Elnézést.
Házastársi ügy.
- Vissza! - Konszenzuális.
Baszódjak meg!
Nos, azt akartam, de az a feltételezés,
hogy megtámadtalak, eléggé hazavágja a hangulatot.
Meg kéne tudnia különböztetni a nevetésemet a segélykiáltástól.
- Elég időt tölt velem. - Igen.
Mi az?
Már nem csinálod olyan gyakran. Most, hogy te vagy a nagykutya.
Mit?
A nevetést.
Ez nem igaz.
- Ez szörnyű. - Semmi baj.
Komoly munkakörben dolgozol.
Attól még élvezek dolgokat.
Ritkábban.
- Ez elég szar duma. - Hogyishívjákkal szoktál.
- Kivel? - Az alelnökkel.
Szerintem elragadónak találod.
- Ez meg mit jelent? - Azt, hogy felderít.
- Ebben semmi rossz nincs. - Mosolygok a jelenlétében.
Érdemes kimutatni, hogy értékeled mások munkáját.
Igen.
Rayburn minden alkalommal rám meredt, amikor beléptem a kibaszott ajtón.
És kedvelt engem.
Az nem menő.
A pozitív visszajelzés keményebb munkára motivál.
Hát, Hal keményen fog dolgozni ezzel a sok visszajelzéssel.
Mondani akarsz valamit?
Miért van rendben az, hogy mindketten itt vagytok?
Nem kéne valakinek Washingtonban lennie?
Vagy legalább az USA kontinentális területén?
- Rayburnékkel sose utaztunk. - De igen.
- A tengerentúlra? - Hal kapcsolatban áll a birtok urával.
És itt a felesége is.
Nem lenne nagyvonalú, ha csak Kate-et fogadnám.
- Nem, azt nem akarjuk. - Kell neked valami elfoglaltság?
- Mit csinálsz a következő öt órában? - Egész programot szerveztek nekem.
Körbevezetnek a kaméliaházban,
aztán ellátogatok minden helyre a birtokon,
ahol Winston Churchill szart egyet.
- Nem kellett jönnöd. - Megkértek.
Foglald el magad! Mert ez… Ez történik, amikor unatkozol?
- Mi történik? - Nem vagyok a kaparófád.
Menj, járj egyet, basszus!
Élénken.
Élénken!
Jó lesz a víz?
Igen.
Nem?
Biztos jó lesz. Az oroszokkal nem isszuk meg a vizet.
- Mert megmérgezik? - Hát… nem mindig.
Nem mérgeztük meg.
Nem, biztosan nem.
Kivigyem?
Maradhat.
A zászlók, az ott…
Dől, ugye?
Igen.
Keresek másikat.
Egy kibaszott pöcs voltam.
Egy öntelt, szaros seggfej.
Az én hibám.
Ha megmérgeznéd a vizem, megérteném.
Teljesen jogos problémát vetettél fel.
A határok egészségesek.
- Az, hogy most nem érek hozzád… - Egyfajta kínzás.
- Készen állnak? - Kábé.
Amikor bemennek, átvihetem gyorsan a kaméliaházba?
- Miért? - Fotó a többi házastárssal.
A másik hármat körbevezetik, ami egy óránál is több lehet.
És az csak a virágos rész. Önt csak fotózzák.
Másik három?
Lydia, Todd és…
A francba! Folyton elfelejtem a nevét. Dennison…
Dennison kije?
- Partnere, barátja? - Elhozta a nőt?
Öt perce kezdtek járni.
- Elhozta. - Ennyire komoly?
Feltehetően.
Terhes?
Nem kérdeztem.
- Különben miért hozta volna el? - Szeretetből?
Kezdünk.
- Ön a bizalmába fogadott. - Igen.
Hosszas megtévesztés után,
és csak miután az oroszok kényszerítettek rá.
Mindazonáltal bízott abban, hogy magamban tartom a gondolataimat,
és én…
Nem ezt tette.
Nem.
Pár újságíró karrierjét beindította. Legalább ennyi.
Valóban.
Megismertem az árulás keserű ízét. Nem önnek kívántam ezt.
Csak az elődjének.
Sajnos mi voltunk a házamban. Ő nem.
Sajnos az ő öröksége él tovább.
Nem az öné.
Nem vállalhatok felelősséget az elődöm tetteiért,
de őszintén sajnálom a következményeket.
- A 41 halott fiatal férfit és nőt. - Igen. Kimondhatatlan tragédia volt.
De nem lehet akadálya
a katasztrófa elhárításának, és úgy vélem, azzal állunk szemben.
Az Egyesült Államok hiteles információt kapott
egy titkos forrásból, mely az önök partjainál rekedt
orosz tengeralattjárót egy B-90 Szarovként azonosítja.
Tisztában vagyok vele.
Megtudtuk, hogy a Poszeidón nevű fegyver is rajta van.
Ez egy víz alatti drón, amit egy kis atomreaktor hajt,
nukleáris robbanófeje van,
és igen nagy területet teríthet be radioaktív hulladékkal.
Tudom, mi az, asszonyom.
A Poszeidón fiktív eszköz, az oroszok azért tervezték,
hogy megfélemlítsenek minket. Látom, sikerült nekik.
Én is így hittem. Sajnos, úgy tűnik, valós,
és jelenleg 22 kilométerre van az önök északkeleti partjaitól.
Ha engedi, hogy Kína segítsen a kiemelésben,
apokaliptikus fegyvert ad a kezükbe. Minden pillanatban, amíg a vizeikben van,
sugárzásos válságot és orosz betörést kockáztat.
Patthelyzetben van.
Az Egyesült Államok segítene.
A tetves szarházi!
Helló!
- Nagykövet asszony! - Ez… Hűha!
- Üdvözlöm! - Örülök, hogy csatlakozik.
- Jöjjön! Csupa szépség. - Sajnálom, hogy késtem.
- Semmi baj. - A káoszt menedzseltem. Üdv!
Örülök, hogy újra látom.
Igen.
- Már találkoztunk. - Nem, persze, emlékszem.
Örülök, hogy újra látom.
- Fotózkodunk? - Igen. Talán ha egy sorba állnának.
Oké, igen.
Asszonyom, elrabolhatom egy pillanatra? Sajnálom. Sürgős.
Igen.
Nagyon sajnálom.
- Kisétált? - Meg kell hallgatnia.
Meg akartam hallgatni. Ezért hívtam 83-szor.
Azt mondta, a Poszeidón nemcsak valós, de a partjainknál van.
Igen!
Azt hiszi, Penn hazudik.
Mi?
Hogy hazudok?
5000 kilométert repült, hogy hazudjon neki?
Egy vízi Csernobilról?
Ez taktika. Jól tudja, hogy nem hazudok.
Szerintem nem biztos.
Most vallottuk be, hogy hazudtunk az anyahajóról.
- A szavunk már… - Szart se ér.
Most visszamegy Kínához?
Nem tudom.
A Poszeidón elsüllyesztheti Tajvant. Ezt felfogja Trowbridge?
Ha nem hisz nekünk, ez van. Meg kell győznünk.
Vonjuk be az irodavezetőt!
Talán Trowbridge másnak elhiszi.
Biztosan, igen. Bárki másnak.
- Eidra? Szerintem férfi legyen! - Ki? Maga?
A miniszterelnök nehezen boldogul a magasabb hanggal.
Nem én teremtem a helyzetet, csak rámutatok.
- Kimehetek egy pillanatra? - Igen.
Hívják az irodafőnököt! Figyeljen a hangmagasságára!
Nem taktika, ugye?
Szerintem nem.
Megmondanád Nicolnak: te elhiszed?
Igen, de arról nem beszélhetnék, miért, ugye?
- Beszélhetnél, de… - A forrásomról?
Nézd, egyikünk sem ezt akarja, de…
És mondjam, hogy az amerikaiakhoz fordultam,
mert nem gondoltam, hogy megbízhatunk benne?
Bíróság elé állítanak a Kreml ügynökeként.
- Ez túlzás. - A forrásomat kivégzik.
- A családjával együtt. - Kimenekíthetnénk?
Egy olyan országba, ahol nincsenek ablakok,
ahonnan esetleg kieshetnek?
Igazad van. Bocs. Rossz ötlet volt.
Tényleg megtegyem? Akarod?
Egyáltalán nem akarom, de nem tehetek úgy, mintha nem lenne opció.
Trowbridge nem hiszi, hogy a fegyver létezik. Elmondhatod, hogy igaz.
Ez Hal ötlete volt?
Nem.
Remek módja annak, hogy kiiktassatok.
- Nem. Ő nem egy állat. - De simán tenne ilyesmit.
Feláldozza a karrierjét egy veszélyes válságban.
Ezt a magánszférán kívül kezelném.
- Ez stratégiai lépés. - Simán meglépné.
- Jézusom! - Egy pillanat alatt, nem?
Igen, meglépné.
A küldöttséged le akarja mondani a ma esti vacsorát a vezetők részéről.
Az enyém jobb szeretné, ha nektek lenne kínos
olyanokkal enni, akiket nem tiszteltek,
ahelyett, hogy közölnénk a sajtóval, hogy az elején leszerepeltünk.
- Sárga? - Nem akarok beszélni róla.
Nem értesítettek előre a vállszalagról.
El kellett volna mennünk.
- Jó estét! - Ő az. Ő a barátnő.
- Helló! - Helló!
Hadd mutassam be Thema Aseidut!
Örvendek.
Dennison. Thema Aseidu-Dennison.
- Hogyan? - Mi…
Összeházasodtunk.
- Gratulálok! - Ó, köszönjük.
- Megölelhetem? - Igen.
- Gratulálok! Nem szólt. - Örülök önöknek.
- Akkor most szólok. - Gratulálok, Mrs. Dennison!
- Aseidu-Dennison. - Talán így beszéltük meg.
- Igen. - Aláírtam valamit.
Persze, minden nagyon gyorsan történt.
- Vicces nő. - Érdekházasság.
Tényleg?
- Nem. - Nem.
Ha jól értem, a mai nap kész kudarc volt.
- Ó, mi barátok leszünk. - Imádom.
Ahogy én is.
Itt vannak.
Jó estét, kedves emberek!
Te jó ég, milyen vonzó társaság.
Elnök asszony, hölgyeim és uraim,
a miniszterelnök és neje szeretettel meghívják önöket az étkezőbe.
Nos, semmiképp nem szeretnénk őket megvárakoztatni, ugye?
Miért sétált ki?
Trowbridge?
Elmondtuk neki, hogy az orosz tengeralattjárón lévő technológia
igen veszélyes lehet kínai kézben.
Azt hiszi, ezt kitaláltuk.
Ezt úgy mondod, mintha hülye lenne.
Mármint te… hinnél nekünk? Két hétre rá, hogy Rayburn azt mondta
az országodnak, hogy támadja meg magát?
Én igen.
Tudtad, mit tett Rayburn?
Végül megtudtam.
Hogy dolgozhattál tovább neki?
Nehéz volt.
De maradtál. Mikor tudtad meg?
- Tudtad, mielőtt a hajó felrobbant? - Nem.
De mielőtt meghalt.
Amikor anyámmal beszéltél…
Amikor a kórházban voltam, és felhívtad anyámat…
A bomba Roylin embereié volt.
Amikor felhívtad anyámat, tudtad, hogy a mi elnökünk a hibás?
Igen.
Te mondtál volna valamit?
Ha tudtál volna egy geopolitikai katasztrófáról,
felhívtál volna azzal, hogy „tudom, ez neked elvileg titkos,
de el kell mondanom, mert barátok vagyunk”?
- Nem. - Akkor mi itt a kiutam?
Nem tudom.
Tudod, mit? Igen.
Régen ezt csináltad. Nem azért, mert barátok voltunk.
Hanem mert én voltam az az ember. Bennem bíztál meg.
Igen. Aztán leléptél.
Hűha!
És az a duma mi volt?
„Nem mész el, Stewie. Csak egy másik fronton harcolsz tovább.”
Az nem volt igaz.
Ez a hely ijesztő.
- Ki kell mennem? - Mindenképp.
Nem tudom. Önt kérdeztem volna.
Nehezen viseli.
Sok idejét áldozta Rayburnre.
Nem.
Sok idejét áldozta az amerikaiakra.
- Körbevezetted őket? - Ralph volt oly kedves.
A kaméliaház csodás volt.
- Igen? - Lenyűgöző.
És ön? Nem volt elragadtatva?
Én lemaradtam a körútról.
- Kiderült, hogy ő nem is házastárs. - Nem?
- Az vagyok, de néha… - Nem az.
Házastárs, de nem házastárs.
Heisenberg felesége.
Schrödingeré.
Ez szükségtelen.
- Pardon? - A macska?
- Igen. - Igen.
Pardon, honnan jött a macska?
Heisenberg határozatlansági elve. A macska egyszerre élő és halott.
Heisenbergnek van egy határozatlansági elve.
És bár határozatlan, hogy Schrödinger macskája élő vagy halott,
tudjuk, hogy a macska Schrödingeré.
Szóval ha erre történt utalás, akkor
Schrödinger felesége.
- Nagykövet és házastárs is vagy. - Megvan. Kösz.
Tényleg, vagy elmondjuk elölről?
Ön fizikus volt?
- Az voltam-e? - Biológus.
A szakterületre vagy az igeidőre kérdezett rá?
- Gondolom, a határozatlanságra. - Ismét a macska?
Azt hiszem, Mrs. Trowbridge tudja, hogy a szabadságomat töltöm,
így a karrierem egyszerre élő és halott.
Mint az Észak-atlanti Szövetség.
Sajnálom, hogy kihagytam a sétát. Érdekelt volna.
Ha így haladunk, lesz még rá ideje.
Jó kezdés volt. Lesz folytatása.
Igen, 250 év. Csak remélhetjük, hogy nem ér keserű véget a történet.
Biztos vagyok benne, hogy mindenki odateszi magát. Ahogy kell.
- Én biztosan. Ez a maximumom. - Ugye?
Úgy csinál, mintha nem is próbálkoznék.
Pedig így néz ki, amikor tényleg igyekszem.
- Igen. - Lehetne rosszabb.
- Az biztos. - Tudom, hogy lehetne.
- Nem örülnek, hogy összeházasodtak? - Tudjuk, hogy lesznek nehézségek.
Mikor is volt?
- Négy hete. - Kis szertartás, szűk körben.
Mindketten voltunk már házasok, nem vágyunk a felhajtásra.
- Nem? - Attól még csaphatnak partit.
- A miénk hónapokkal később volt. - Nem akarnak felhajtást.
Te is ezt mondtad. És oltárit buliztál.
Hát igen, jó buli volt.
- Ez családi ház? - Nem.
A miniszterelnöké, vendéglátási céllal.
Nem hiszem, hogy az amerikaiak vennének ilyen házat nekünk.
Persze van saját tengerparti birtokuk.
Ne haragudjanak, ki kell mennem egy percre.
- Az I. világháború alatt kórház volt. - Tényleg?
Elmondom Nicolnak.
Hogy az oroszok beszéltek nekem a Poszeidónról.
Callum… tényleg nem muszáj.
De igen. Mindketten tudjuk. Csak én kicsit…
Nem, nem voltál az.
Idő kellett, hogy megemésszem.
Mindent megteszünk, hogy megvédjük a forrásodat.
És téged.
Tudom.
Nem közpénzből volt. Ajándék volt a kormánynak.
- A királytól? - Nem. Egy magánszemélytől.
Nem arisztokratától?
Ki volt ez?
- Egy nő volt. Nem emlékszel? - De.
- Callum szól Nicolnak, hogy ő a forrás. - Amerikai volt.
- Tényleg? Ezt nem tudtam. - Egy gazdag New York-i bankár lánya.
- Ez jó. Erre van szükségünk. - Nem.
- Nem erre. - Később megbeszéljük.
- Szó sem lehet róla. Világos? - Igen.
Az amerikaiak állandóan megérintik egymást.
Talán ez a jó házasság titka.
- Udvariatlanok vagyunk. - Távollét. Ez a kulcs.
- Más kontinenseken élnek. - Igen.
Kinevezlek nagykövetnek Moldovába. Borzasztóan hiányoznál.
Most lealázol?
Moldova amúgy bonyolult hely.
Nem az.
Brazília.
Ambiciózus.
Azt hiszed, nem bírnám?
A Fehér Ház nem nyilatkozik.
Köszönöm.
Hű!
Téged is külföldre kéne küldenem. Nepál tetszene?
- Mert hűvös, és távol van? - Erre nem gondoltam.
A vörös vonalak eltűntek. Mindenki utál mindenkit.
Callum élő csatorna nemcsak az Egyesült Királyság felé,
ami már valahogy ellenség, de Oroszország felé is.
- És te el akarod égetni őt? - Ez kompromisszum.
Nem örülök neki, ahogy ő sem, de nincs több taktikánk.
Szerintem örülsz neki.
Amint elmondta, mire készül,
annyira meghatott a nemes áldozata, hogy térdre estél
a vesztőhelyre készülő, dicső farka előtt.
- Tudod, mit? - Na?
- Bocs.
A vesztőhelyre készülő farok vicces.
Nem az. Kate, miért nem tudsz boldog lenni?
Boldog vagy vele.
Látod, hogy igyekszem nem elcseszni?
Hogy ezt ennyire nem becsülöd, az kurvára lehangoló.
Hálás vagyok.
- Nem vagy az. - De. Tudom, hogy igyekszel.
Akkor légy boldog!
Nem az ő ötlete volt, szóval nem kell a mártírt játszani.
A te ötleted volt?
Igen.
- A farkasok elé veted. - Akkor találj ki valami mást!
- Ez eszembe se jutott. - Nekem se.
- Ezért találtam ki ezt. - Hát, találj ki valami mást!
Küldjünk le egy amerikai tengeralattjárót fotózni!
Van egy Németország partjainál.
Ha kiadja a parancsot,
három órán belül eléri a tengeralattjárót.
Fotózni?
Egy olyan tengeralattjárónak, amin a Poszeidón van,
biztosan módosított a hajóteste. Máshogy néz ki.
Huszonkét kilométerre van a brit partoktól.
Nem küldhetünk amerikai hadihajót brit felségvizekre az engedélyük nélkül.
És azt biztosan nem kapnánk meg.
Csak utólag mondjuk el nekik, amikor megmutatjuk nekik a képeket.
Akkor jobban fogja érdekelni őket a világvégefegyver.
Vagy… Nicol továbbra is úgy viselkedik majd, mint egy mókus,
aminek toklász van a seggében, és hadüzenetnek veszi.
Nem lennék én az első elnök Madison óta, aki összecsap a vöröskabátosokkal.
Azt hiszem, megoldható, hogy ez önnek is tetsszen.
Menekülsz?
Nem, nem akartalak zavarni.
Nem zavarsz.
- Jól vagy? - Igen.
Csak kijöttem sétálni.
Azt hiszem… talán találtunk egy módot, hogy visszatérjünk a rendes kerékvágásba.
Tényleg?
Hal megpróbálja rábeszélni az elnököt.
Néha egyikünk több, mint kettőnk.
Néha túl sok vagyunk.
Én horkolok.
Thema.
Nem tud elaludni ilyen hang mellett a szobában.
- Jaj! Ez nehéz ügy. - Nem igazán.
Adok neki egy kis időt, aztán bemegyek, ha már kidőlt.
Ez… nem probléma.
Biztos megszokja majd.
Tudod, ti…
- Még mindig… - Ismerkedünk?
Nem, de…
Ez azért…
- Gyors volt. - Észre se vettem.
Nagyszerű nő.
Én…
nagyon örülök nektek.
Nem kell annyira örülni.
Hallel hatékony párosnak tűntök.
Ez minden kislány álma.
Úgy láttam, mostanában
mintha könnyedebb lennél.
- Vagy félreértettem a jeleket. - Tényleg?
Nicol szerint példásan boldog a házasságotok.
Ez tévedés.
Nem tudom. Thema és én részben ezért…
Istenem!
Nem, jó értelemben.
Rád vetettem magam, aztán rájöttél,
hogy egy rendes nő szerelmében keresnél menedéket?
Komolyan mondom.
Meghatott a házasságon belüli küzdelmed.
Az őszinte kételyeid,
és hogy képes vagy elismerni más érzéseket.
És újra elköteleződni.
Elvégzed a munkát.
Themával jóval a feleségem előtt együtt voltunk.
És az tökéletlen volt.
Aztán találkoztál a feleségeddel, aki viszont nem volt tökéletlen.
A feleségem megölte magát.
A tökéletesség délibáb.
Ez a téma mindig hangulatgyilkos.
Nem.
Nagyon sajnálom.
Lefekszem aludni.
Légy türelmes magaddal!
És Hallel.
Penn igent mondott.
Először meg kell várnod, hogy beengedjelek, ha kopogsz.
Fel akarsz mondani?
Nem.
- Billie szerint félbehagysz dolgokat. - Megbaszódhat.
Nem tudom.
Nem tudom, mit érzek ezzel a munkával kapcsolatban.
Meghalt 40 brit katona, és ez Rayburn elnök ötlete volt.
Nem tudom, ezt akarom-e képviselni.
Eladunk a világnak egy sztorit, amit magam se hiszek:
„békét és demokráciát terjesztünk”. Ez hülyeség.
Szóval ha lépnél,
mi lenne a magyarázat?
Hát ez.
Felmondás tiltakozásképp?
Talán.
Ne mondd, hogy ez őrültség! Billie szerint ügyvédet kéne fogadnom.
Gondold végig, mi történik, ha megteszed!
Ügyvédet fogadsz.
Óriási PR-probléma leszel a kormánynak.
Nekik már van ügyvédjük. Sőt, 1800.
Papírhalmokba fojtják a tiédet. A számlák szaporodnak, mint a ráksejtek.
Próbálsz új munkát találni, jönnek a lehetőségek,
majd megmagyarázhatatlanul eltűnnek.
Barátoktól kell majd pénzt kérned.
De nem lesz olyan, aki felvállalja, hogy ismer,
és pláne nem kölcsönözhetnek pénzt.
Félsz, hogy pénzt kérek tőled?
- Hogy lesz egészségbiztosításod? - Nem hiszem, hogy kell majd.
- Megölöm magam. - Ne viccelj! Ez történik.
- Nem ez történik. - Írjak neked egy névlistát?
Ha akarod, hogy maradjak, mondd!
Nem erről beszélek.
Akarod, hogy maradjak?
Igen.
„Azt akarom, hogy maradj.”
Nem akarom, hogy eldobd a karrieredet.
„Azt akarom… hogy maradj.”
Amikor az ország szét van baszva, a jó emberek nem mehetnek el.
Olyankor nem szabad.
„Akarom, hogy maradj.”
Akarom, hogy maradj.
Mi volt ez?
- Semmi? - Semmi.
Vörös az arcod.
A tűz mellett ültünk a delegációs szobában,
mert iszonyú hideg volt.
- Kik azok a „mi”? - Komolyan már!
Billie?
Szerinted Carolyn Rayburn éjszaka faggatta a férjét
az alelnökével való viszonyáról?
Szerintem igen.
Szűk és unalmas a látásmódod.
Mégis miért beszélgetne veled éjjel egy hideg kastélyban a meleg tűznél?
Másra se vágyom, csak egy tüzes afférra!
Ez nem az. Csak dolgoztunk, és lesz még ilyen.
Szerencsés, hogy olyan alelnököm van, akire számíthatok.
Senki sem várta ezt, pláne nem én.
De a sötét sarkokba rejtőzve szimplán azon dolgozunk,
hogy egyben tartsuk a világot.
Ennyire nehéz ezt elképzelni?
Nem.
Akkor miért csinálod ezt?
Lydia Trowbridge szavaival élve
én csak egy egyre jelentéktelenebb háztartásbeli vagyok,
aki egy szupernóva házastársa.
Lydia Trowbridge egy picsa.
Nem kell elmondanod Trowbridge-nek. Kitaláltunk valamit.
Mit?
Más tervünk van. Nehéz eladni, de Hal rádumálta az elnököt.
Fú, baszki, nagyon nem akartam.
Bocs, hogy azt kértem, áldozd fel a karriered!
Logikus lett volna, de örülök, hogy nem kell.
Én is örülök.
Ne haragudj, de ezt most… Bár megtehetném!
Vissza kell mennem, hogy segítsek nekik kitalálni, hogy csináljuk.
Mindenki rajta van?
- És ez… - Igen.
- És hogyan… - Nekünk is van víz alatti drónunk.
Nem robbanófejjel, hanem kamerával.
Leküldtünk egy drónt, hogy lefotózza.
Önnél van minden bizonyíték, hogy feljelentsen az ENSZ-nél.
Segíteni akartam,
de inkább egy katonai felderítő járművet küldtem a felségvizeire.
Ezt nevezhetjük háborús tettnek.
De vállalom a kockázatot, remélve,
hogy úgy tekint rá, mint megbánásom és őszinteségem jelére.
Az országaink közti bizalom megrendült.
Ez a mi hibánk. Nem az öné.
Így amint lehet, leküldenénk az embereinket, hogy intézkedjenek.
Nem.
Köszönöm, nagylelkű ajánlat. De nem.
Nemet az ember általában egyszer mond.
Öntől ez a harmadik.
Egy ponton el kell fogadnia az USA nagylelkűségét,
vagy számolnia a következményekkel.
Sok szerencsét!
- Már ha ez tényleg a Poszeidón… - Ha!
Azt hitték, ha még több amerikai megtévesztést vallanak be,
attól megbízhatóbbnak tűnnek?
Miért engedném oda magukat? És ha megtartják?
Felkínálja a Poszeidónt Kínának! Önök lesznek a kedvenc gyarmatuk.
Küldje el a fotókat a hírszerzésnek, ők megmondják, valódiak-e.
Ha valódi, és úgy tűnik, az oroszok keresni fogják.
Kaktuszkupola.
…elrontják, a tenger generációkra elszennyeződik.
- Csináld! - Te. Téged kedvel. Bennem nem bízik.
Kérem! Az álszenteskedés felesleges.
Nem adok világvégefegyvert egy ellenőrizetlen nagyhatalomnak,
ami tévesen demokráciának nevezi magát!
Tévesen?
Temesse betonba az óceán fenekén!
A kaktuszkupola a Marshall-szigeteken. A hajót, a fegyvert, mindent.
Igaza van. Nem bízhat bennünk.
Hadd beszéljen!
Egy országnál sem lehet ekkora erő, miközben elvileg demokrácia.
Népirtó fegyver.
Senkinél se lehet. Se Moszkvánál, se Pekingnél, se önnél, se nálunk.
Temesse el, rohadjon a tengerben!
Köszönöm.
A védelmisek vezetnék a kármentesítést.
Attól kiborulnak, jobb Ganon vezető szerepéről beszélni.
- Minden bekezdésben említi Ganont. - Ilyen, ha erről beszélünk.
Helló! Bocs.
Mi a helyzet?
Billie! Csak… Beszélnem kell Billie-vel.
Csak arra gondoltam…
Van hely az Air Force Two-n,
ha vissza akarnék menni Washingtonba?
Persze.
Csak szeretnék mindent egyeztetni,
mielőtt még
bármit beütemezek a britekkel.
Ez igazából jó. Felírom az utaslistára.
Huszonnégy óra alatt megfordul?
Fiúk!
Én…
Én… annyira sajnálom!
Meg kell bocsátanod.
- Ugyan! - Vissza kell fogadnod. Én csak…
Nagyon sajnálom.
Annyira sajnálom!
Én még itt vagyok.
Még itt vagyunk.
Szóval lőnek pár fotót, de egyelőre várakoznunk kell.
Mivel az elnöknek hívása van, ezért Trowbridge-nek is?
- Szóval már szóltak. - Maga a negyedik.
Megsürgetem a dolgokat.
- Hinta, palinta… - Bim-bam.
Sör, bor, pálinka…
Hol van?
Mindenki telefonál.
- Kaphatnék egy percet? - Persze.
Kint leszek.
Jó, hogy találkoztunk. Lehet, hogy vissza kell mennem Washingtonba.
- Hogy tudjam, egyetértenek-e. - Az oroszok megtalálták.
- Mi? - És elvitték a kurva fegyvert.
A Poszeidón már nincs ott.
Biztos ez?
A területen a sugárzási szint 62%-kal csökkent.
Ezt a szintet ott két dolog táplálhatja.
Egy atom-tengeralattjáró és egy nukleáris rakéta.
Egy oka lehet, hogy 60 százalékot esett a környezeti sugárzás.
Az egyik eltűnt.
Talán tévedek. Lehet, hogy elbaszódtak a szenzorok.
Remélem, tévedek. De csak akkor szólnék Nicolnak, ha biztos.
- Washingtonban megtennéd… - Persze.
A DNI a katonai hírszerzés, gondolom. Bár tudod, nem rajongok értük.
Igen?
- Erre tényleg semmi szükség. - Dehogynem, szép emlék.
Nagykövet asszony! Belelóg az ifjú pár képébe!
- Elnézést. - Nem gond.
Pislogtak! Csináljunk még egyet!
- Hogy fogadta? - Az oroszok megtalálták.
- Mi? - Elvitték a fegyvert.
Ez a hiába sürgetettek helyi tagszervezete?
Hol van az elnök?
Hát, hallja, nem is tudom.
Aha! Haladunk.
Helló! Hogy van mindenki?
Asszonyom!
Jól bevált, mi? A kettősük.
Nem voltam biztos benne, hogy sikerül.
Grace úgy gondolta, utálni fogja.
Feleslegesen aggódott.
Önt nem zavarja?
Mi?
A rendkívül gyümölcsöző munkakapcsolatuk.
Nem.
Ön aggódik?
- Nem. - Oké.
- Rákérdeztem Grace-nél. - Tényleg?
Azt mondta, nincs semmi intimitás.
Csak csendben szövögetik a világuralmi terveiket.
És megérkezett a nap hőse.
Elnézést a késésért.
- Nem, az én hibám volt. - Dehogy. Az enyém.
Becsuknák az ajtót a miniszterelnök mögött?
És nézzenek a kamerába!
Csodálatos.
Ti vittétek el?
- Mit? - A Poszeidón már nincs a hajón.
Az oroszok vitték el? Vagy ti ketten?
Miért mondta Grace, hogy pilóta nélküli drónt küldött?
Egy Ohio osztályú tengeralattjárót küldött, amin elfér a Poszeidón.
Elég!
Tegnap titkos tervet szőttél valakivel.
- Vele vagy velem? - Majd a repülőn megbeszéljük.
- Téged is be akar avatni. - Rég benne vagyok!
Kihasználtál, hogy hazudjak a miniszterelnöknek!
Ha a britek rájönnek, tuti, hogy háborús tettként értelmezik.
- Moszkva is. - Nem jönnek rá.
- A briteket gyanúsítják majd. - Nem.
Ha azt hiszik, a britek lopták el a fegyvert,
megtámadják az Egyesült Királyságot.
Alelnök úr!
Kate! Senkinek sem mondhatod el.
Uram?
Minden rendben?
Nem egészen.
Hogyhogy „nem egészen”?
Kate rájött.
Nézzenek a kamerába!
Mindannyian!
Jöhet egy mosoly is. Szent a béke.
Nincs miért aggódni. Igaz?
Csodálatos.
A feliratot fordította: Büki Gabriella