ÎN EPISODUL ANTERIOR...
- Vei fi ucis. - E de preferat acestei întâlniri.
Agită apele spunând că Forțele Speciale îl vor asasina pe Roman Lenkov.
Îl protejează pe Nicol. O s-o dau imediat pe mâna poliției.
Dar dacă există cea mai mică posibilitate să fii ucis,
te oprești.
Demarez azi o anchetă.
- Cu Ministerul Apărării. - Fă-o mâine!
O țin la noapte la loc sigur. Vedem ce mai are de zis.
Lenkov a fost angajat de britanici. Grove a fost implicat.
Sigur e implicat și Trowbridge.
Grove a dat înapoi, așa că a fost ucis. Ronnie a murit, era să mori și tu.
Și asta fiindcă eu am sunat-o pe Roylin.
Pot vorbi cu ea între patru ochi?
Își pune personalul în pericol.
Înainte să vină ei era liniște.
Ronnie ar fi încă în viață.
DIPLOMATA
Doi, doi, trei.
Bună dimineața!
Acum trei săptămâni, portavionul HMS Courageous a fost atacat.
Au pierit 41 de britanici.
Încă un atac a avut loc în capitală.
Munca asiduă a agențiilor de securitate, de informații
și a poliției a dus la identificarea individului responsabil.
Roman Lenkov.
Liderul rus al unui grup de mercenari.
Umbra Kremlinului.
Aseară, Forțele Speciale britanice au luat toate măsurile posibile
ca să-l rețină și să-l aducă în fața justiției din Regatul Unit.
A avut loc un schimb de focuri.
Mă aflu aici ca să spun compatrioților mei și lumii întregi
că Roman Lenkov a fost ucis.
Un anunț uluitor al șefului guvernului.
Premierul a atribuit atacurile recente din Marea Britanie
de pe mare și din capitală nu Iranului,
ci lui Roman Lenkov, liderul unui grup de mercenari.
În timp ce...
Roylin.
Da...
Ce e?
- Nu contează. - Dimpotrivă, am impresia.
- Știam că se va întâmpla asta. - Doamnă...
- Era o posibilitate, atât. - Păi...
Știam că va muri accidental, chipurile.
Adică a fost un asasinat?
Aș prefera să nu...
E dreptul ei și responsabilitatea ta să fiu informat.
Știam, iar Dennison urma să ancheteze.
Și i-am zis să aștepte.
Roylin ne-a cerut ajutorul ca să-l facem să aștepte.
Ne-a manipulat.
Ca pe niște marionete.
Ca pe agenți ai altui stat.
- Serios? - Dă-o pe mâna poliției!
- Bine. - Încă e la tine?
- E o treabă a CIA-ului, nu... - Dă-o pe mâna poliției!
- Are dreptate. - Cu tot respectul, n-are.
Premierul ne-a mătrășit martorul. Denunț-o!
Mai încet, vă rog!
Premierul e un ucigaș în masă și ordonă asasinate ca mafioții.
Da.
Deci aș vrea să petrec puțin timp cu complicea lui sau ce-o fi ea.
N-o s-o dau pe mâna unei instituții care e posibil să-i fi ajutat.
- Și noi am fost complici. - Mersi.
Roylin a recunoscut complicitatea britanicilor
în atacul asupra portavionului
și în atentatul în care a murit Ronnie.
Avem o responsabilitate să o denunțăm.
Nu.
Ai imunitate diplomatică. Noi două, la fel.
Lasă aspectul juridic! Britanicii au dreptul să știe.
O voi anunța pe directoarea CIA-ului. Ea îmi va spune ce să fac cu informația.
Cel mai probabil, va zice că preferă să aflăm mai multe
înainte să spunem mai multe.
Nu se poate mai încet?
Scuze!
E prea tare.
Mulțumesc.
Te cheamă Dennison.
Fir-ar!
- O să mă trimită acasă. - Nu.
- L-am oprit. - Nu tu, noi două.
Pe mine mă va trimite acasă.
Vă mulțumesc amândurora.
Lasă-mă un minut!
Ultima în cameră?
- Ce? - Nimic.
Accepți sfatul cui rămâne ultimul.
E o chestie psihologică. Nu doar tu faci asta.
Serios?
Ne va face probleme?
Nu.
Îmi pare tare rău.
E vina mea.
E vina amândurora.
Stuart!
Nu veni la noi! Venim noi la tine. E rănit.
- Bună ziua! - Brad Chapman, Stuart Hayford.
- Încântat! - Mulțumesc pentru serviciile aduse.
Brad ne ajută cu petrecerea.
- Mulțumesc pentru serviciile aduse. - Cu plăcere.
- Katie! - E într-o ședință.
- Cioc-cioc! L-ai auzit pe Trowbridge? - Da.
- Ce dracu'? - E șocant.
Vino să-l saluți pe Brad!
Sună-mă!
Cine e Brad?
Brad Chapman. Donator.
Plătește banchetul.
- Salut! - Dnă ambasadoare...
Oare ar trebui să fac o reverență?
- Să începem cu asta! - Îi fac turul lui Brad. Vii?
Trebuie să plec la Ministerul de Externe.
Ia-l și pe Brad!
E o clădire superbă.
Nu e o zi bună. Paza va fi mai strictă ca de obicei.
- Fiindcă l-au ucis pe rus? - Accidental.
Zici?
- Crezi că Rusia se va răzbuna? - Bună întrebare!
Doamna trebuie să plece.
Ce zici de o poză cu Kate lângă Marele Sigiliu?
- Se poate? - Sigur.
Perfect.
Brad cumpără o bucată din Țara Galilor.
- Nu e mare. - Nici mică nu e.
- Unde e Alysse? - La Stacy.
- Ambasadoarea trebuie să plece rapid. - Da.
Bună dimineața!
Unde mi-e telefonul?
Nu știu.
Sigur că știi. El mi l-a luat.
- I-ai luat telefonul? - Nu.
Chiar e necesar teatrul ăsta?
Nu am televizor, nici telefon,
nici nu mă lasă să-i folosesc computerul.
Lenkov e mort.
V-am citit mesajele.
Ați intrat în ambasada noastră
și l-ați convins pe ministrul de externe să amâne ancheta internă cu o zi.
De fapt,
eu l-am convins.
Împreună cu ambasadoarea. În beneficiul dv.
Apoi ați trimis niște mesaje care nu au nicio logică,
dar, probabil, reprezintă un ordin codificat.
Ați fost niște gazde amabile. Aș vrea să plec.
Nu cred că vreți. Se comit asasinate.
- Mă reții? - Vă protejez.
Nu, mulțumesc.
Ați comandat moartea lui Lenkov?
Categoric nu.
Doamnă, cred că ședința s-a încheiat deja.
Ce mai face ministrul de externe?
A fost o dimineață tensionată. Un scandal cu Rusia e...
Da.
Mulțumesc pentru invitație. La recepția de Ziua Independenței.
Cu plăcere. Vii?
Cum să nu? Anul trecut, chiflele de hotdogi au fost albastre.
Toată mâncarea a fost tricoloră.
Cred că vrem să...
Scuze de deranj!
Nu-i nimic.
Tocmai am încheiat.
Când ești gata, te poți baza pe mine.
Mulțumesc, Jonathan.
- Îmi pare tare rău. - Nu-i nevoie.
Roylin ne-a manipulat, iar eu ți-am spus să amâni.
Îți pregătisem o mustrare aspră.
Dar se pare că nu-mi trebuie.
Nicol e pe făraș.
Nu se poate!
Cei de aici au scris o moțiune de cenzură.
Avem și 54 de parlamentari care o vor vota.
Dacă premierul nu se retrage, îl vom sili s-o facă.
Doamne!
A ordonat un asasinat.
Nimeni nu crede că Lenkov a murit accidental.
Dumnezeule!
O să fii...
O să fii prim-ministru?
Nu.
Cine știe? Poate.
- O să fii. - Nu.
S-a înaintat ideea, doar atât.
- Cine a înaintat-o? - Ei.
Toți?
Felicitări!
Să nu zicem hop până nu sărim gardul!
Ce-ți trebuie? Cum te putem ajuta?
Marele vostru eveniment e mâine-seară, nu?
Banchetul? Da.
Dacă Nicol nu-și dă demisia, am vrea să-l anunțăm că e timpul s-o facă.
La petrecere?
Într-un colț liniștit din grădină.
Nu e pe terenul lui, deci e improbabil să facă scandal.
Sigur.
E o seră în spatele terenului de tenis, dacă vreți un loc ferit.
Mulțumesc.
E Ziua Independenței și pentru tine, nu?
Se poate zice și așa.
Îl dai afară pentru tot?
- Pentru uciderea a 41 de marinari? - Da.
Și pentru atentat.
Vom începe cu asasinatul, iar restul va urma.
Ai dreptate.
Răbdare...
Zâmbești. Ar trebui să...
- O să mă abțin. - Așa e înțelept.
Și tu zâmbești.
Da?
Oribil!
Majoritatea oaspeților vor merge direct în curte.
Demnitarii vor fi escortați în camera VIP.
Sperăm ca ambasadoarea să stea acolo cât să vorbească puțin cu fiecare.
- Dacă iese în curte, am pus-o. - Cam așa ceva.
Unde e Alysse?
- Cu Stacy, verifică lista invitaților. - Câți vin?
Cam 2.600.
Putem vorbi puțin?
Sigur. La tine sau la mine?
La tine.
Acum, 2.608.
Îl păstrăm?
Stacy așa zice.
Tu ce crezi?
Nu știu.
Alysse îl place?
Alysse lucrează în biroul lui Stacy.
Din cauza petrecerii?
Fiindcă de la biroul ei vede biroul gol al lui Ronnie.
Trowbridge e terminat.
A pierdut sprijinul partidului. Aici, asasinatul nu e tolerat.
Îl dau jos?
Mâine.
Pot să...
Da. Sigur că da.
Aleluia!
Da.
Doamne! O să iasă totul la iveală.
Da. Adică în final. Acum e vorba doar despre Lenkov.
Lenkov e un măcelar.
Dacă-l ucizi, nu ești paria, ci faci dreptate.
Ar trebui închis pentru că a ucis 40 de soldați și pe Ronnie.
Ajungem și acolo.
Pas cu pas.
Dennison l-ar putea forța mâine să demisioneze.
La Winfield?
În seră sau într-un loc izolat.
Și ți-a spus?
M-a rugat, fiindcă e foarte politicos.
Ar trebui să-l refuzi.
- Nu ne implicăm în politica locală. - Nu.
- E o lovitură de stat. - N-o să-l ucidă cu un ghiveci.
E un transfer de putere pașnic și formal.
Să-l facă într-o clădire de-ale lor!
Dennison nu mi-a cerut nimic în schimb până acum.
Când putem spune da, spunem da.
Ăsta nu e un motiv valabil.
L-am rugat să amâne ancheta privind zvonurile asasinării lui Lenkov.
Și Lenkov a fost asasinat.
Îi sunt datoare.
Informeaz-o pe Billie! Nu vreau să fie o surpriză pentru președinte.
Aș vrea s-o anunț despre oaspetele casei, dacă tot nu facem surprize.
Meg Roylin nu e oaspetele nostru.
Nu e în clădire. Acum e problema CIA-ului.
Bine.
Eidra a vorbit cu directoarea CIA-ului. E problema ei.
Da? Persoana care mi-era adjunct a murit.
Pare problema mea.
Doamnă...
Doamnă ambasadoare!
- Am început fără tine. - Asta e cina?
- Degustare. - Pentru banchet.
Bănuiam eu.
Toate sunt cu mere.
Cu diferențe subtile. Frances mi-a cerut părerea.
Și pe a dv. Veți avea votul decisiv.
Dacă aveți timp.
Înclin spre numărul cinci.
- Ai o părere? - Nu.
Ești sigură?
Împletitura e emblematică.
- Numărul trei. - Da.
- Bun! - Câștigătorul?
- Soiul Braeburn din statul Idaho. - Grozav!
Vor fi aduse la noapte și preparate mâine-dimineață.
Nu le putem lua de aici?
Ideea e să onorăm... statul Idaho.
Sponsorul m-a rugat să ținem cont de sustenabilitate.
Brad va face crize privind amprenta de carbon.
Nu putem anunța statul Idaho că au câștigat concursul,
dar nu ne trebuie fructele lor.
Poate ar trebui să decidă comitetul.
Crezi?
Lasă plăcintele!
Avem o sticlă de șampanie în frigider?
Mereu.
- O aduceți? - E o ocazie specială?
Aniversăm prima întâlnire.
Ce frumos!
Haide!
- Când a fost prima noastră întâlnire? - Habar n-am.
Trowbridge... e terminat.
Să-mi trag una!
În SUA ar fi un erou.
Da, două țări divizate de un limbaj comun.
- I-auzi! - Am o listă de vorbe de duh.
- Le strecor când pot. - Da?
Da.
Ce e?
Ronnie mi-a făcut lista.
Băga-mi-aș!
Dennison va fi premier, probabil.
- Pentru asta merită să bem. - Nu?
Cred că e cel mai bun
și cu adevărat onest om pe care l-am cunoscut în politică.
Nu-mi vine să cred că triumfă un om ca el.
Da.
Ai vorbit cu ministrul de interne?
Nu.
Ar trebui.
Fă aluzie la relația ta profesională fructuoasă cu Dennison.
Ca să-l ajuți.
- Categoric nu. - De ce?
Doamne...
Cu ce să încep?
Fiindcă nu ne amestecăm în treburile lor interne?
Fiindcă avem un istoric complicat referitor la schimbările de regim?
- Nu suntem la Kabul. - Întocmai.
Nu trebuie să mă implic ca să mă apropii de căpetenie.
Dennison se descurcă.
Slavă Domnului!
„Singurul om bun.”
Serios?
Ce e?
Nimic.
Trebuia să-l iei pe Brad cu tine.
Ai înnebunit?
Ai habar câți bani a dat pentru petrecerea asta?
- Nu-mi zice! - Trei sute de mii.
- Pentru petrecere? - Atât costă.
Ce le dăm de mâncare?
- Rulouri cu homar. - De ce?
Brad e din Maine.
Va fi primul mare donator al campaniei tale.
Fă-mi pe plac și mănâncă homarul!
Ce campanie?
- Nu începe... - Pentru vicepreședinție?
„Vicepreședinție?”
Nu candidez.
Singurul lucru cu care toți sunt de acord e că nu voi face campanie.
Ajungi pe neobservate...
Ne prostituăm ca să câștig un job în care nu mă vrea nimeni?
Durează ani să strângi fonduri de campanie.
N-ar trebui să dăm o petrecere de 300.000 de dolari.
- E obscen! - Așa e.
Dacă aveai ca soț un om bun, le dădea popcorn, apoi le arăta ușa.
Ai grijă să nu apară poze pe site cu mine și 4.000 de rulouri cu homar.
Va părea că le-a plătit statul.
- Brad a plătit. - Bun!
Înfigem în ele un steguleț cu „Brad a plătit.”
Nu, vom scrie „SunFide a plătit.” Ca pe toate drapelele.
Nici să nu...
Comitetul a venit la mine, fiindcă știau
că nu vei găsi un sponsor corporativ.
Mâine e o prezentare.
Le e frică să-ți zică, căci cred că nu vei veni.
O deschideți dv.?
Nu. Deschide-o tu!
- Doamnă... - Mulțumesc.
Mulțumesc.
Un clopoțel trebuie să sune
Un cântec trebuie auzit de lume
Iar iubirea ta trebuie dăruită
Căci e iubire doar împărtășită
Mulțumim.
ZIUA INDEPENDENȚEI
- Te descurci de minune cu cârjele. - Încerc.
Vărul meu a zis să te sprijini în mânere, ca să nu te doară axilele.
Mi s-a mai spus.
- Te vei descurca la petrecere? - Pot merge cu ele pe gazon.
Partea de jos e lată.
Mă gândeam la partea de final.
Găzduiesc 2.800 de oameni la un eveniment de patru ore.
Am multe griji. Cârjele nu sunt pe listă.
Artificiile sună ca exploziile.
Nu ți-ar strica un plan.
- Ai vorbit cu gărzile premierului? - Da.
O să vină?
Se pare că își respectă programul. A avut multe apariții publice azi.
- A fost huiduit? - Am întrebat,
dar reacțiile negative sunt puține.
Mulți parlamentari sunt indignați, nu și publicul.
Oamenii chiar cred că a fost un accident?
Nu știu. E ciudat.
Am întrebat dacă au nevoie de mai multe gărzi, dar au refuzat.
Cineva vrea o conversație privată cu el la petrecere.
Așa...
În seră.
- Pun o echipă acolo. - Nu vreau tam-tam.
Doar îți spun.
Dacă o vrei goală, trebuie să trimit o echipă acolo.
De ce?
- Fiindcă lumea și-o trage acolo. - La petrecere?
Vei îmbăta 3.000 de oameni. Ce credeai că se va întâmpla?
Deci ce le zic?
Zi-le să se uite bine în jur!
Dacă lumea și-o trage sub masa cu răsaduri de roșii,
să se ducă în altă parte.
- Sau mă lași să trimit o echipă. - Bine.
Ce mai face musafira?
Bine.
Și?
- Zi! - E mai bine să nu știi.
- De ce? - Tocmai, nu pot să-ți spun.
Ce a spus despre asasinat?
A zis: „Eu am făcut-o. E numai vina mea. Sunt malefică.”
Eidra!
A spus: „Vreau să plec.”
Pe bune?
Da.
Și a plecat?
Nu.
De ce?
N-o poți reține împotriva voinței ei.
În niciun caz.
Eidra!
Nu...
Eidra!
Salut!
Ai treabă cu ea?
Nu.
Ai apucat să te uiți pe discurs?
Nu încă.
Ai o copie?
Da.
Poate îți trebuie.
Mulțumesc.
Am vorbit cu Billie.
Se bucură că Trowbridge urmează să fie zburat.
Da. De mult trebuia.
Dar nu i-a plăcut ideea că totul va avea loc aici.
Cum a venit vorba?
Eu i-am spus. Ar fi fost iresponsabil să nu-i spun.
Ce înseamnă „nu i-a plăcut”?
„Sună-l pe ministrul de externe! Zi-i s-o facă altundeva.”
- Casa Albă ne-a interzis? - Nu, doar au recomandat.
- Insistent. - Vreau să știu dacă refuză.
Sau doar dezaprobă. Întreab-o, te rog!
Doamnă...
E aproape imposibil. Am vorbit cu Billie acum o oră.
O pot suna chiar eu.
E important, nu?
Da.
Vreau un răspuns clar.
O voi suna din nou.
Stuart Hayford.
- Cât mai am? - Trei minute.
Ești bine?
Nu mă întreba asta la fiecare apel!
Ce e?
Ambasadoarea vrea să știe dacă îi interzici
să găzduiască o lovitură de stat în clădirea noastră
sau doar dezaprobi.
Care e problema?
Zice că Dennison nu cere niciodată nimic, dar a cerut asta
și nu vrea să-l refuze.
Bine.
Cred că îl urăște pe Trowbridge
și îi place că se va întâmpla în casa ei.
Apoi, ea și Dennison pot dansa de bucurie că vrăjitorul cel rău a pierit.
Bine. Poate îți fluturi și tu cârjele ca să-i încurajezi.
Ești de acord?
Nu mă dau în vânt, dar nici nu-i un capăt de țară.
- Tu îți faci griji? - Da.
- Vezi ce zice Ganon! - Nu vreau să-i zic lui Ganon.
Ar părea că mă străduiesc să-i pun bețe în roate.
Nu asta faci?
Te întreabă dacă refuzi categoric.
Nu. Dă-i o victorie!
Asta e tot?
Da. Așa cred.
În 90 de secunde va ajunge aici un elicopter.
Da, asta e tot.
Dormi vreun pic?
Suficient.
- Ești dependent de analgezice? - Nu.
Pari morocănos.
Nu pot să ignor că ai PTSD. Dacă se întâmplă ceva, vreau să știu.
Nu e omul potrivit.
Ce vrei să spui?
- Nu e bună de vicepreședintă. - Fiindcă nu vrea sau nu poate?
Ambele, probabil. E indisciplinată și împrăștiată.
E tot timpul cu ochii pe ministrul de externe.
E ceva între ei?
Dacă are o aventură cu ministrul...
Nu.
De ce ai zis asta ca motiv că nu e bună de vicepreședintă?
Fiindcă ține morțiș ca Idele lui Marte să aibă loc la picnicul ei.
- Stă mult timp cu el. - E în fișa postului.
- Știu, dar... - Te temi că avem o problemă?
- Cu ea ca ambasadoare? - De exemplu.
Nu.
Dacă se întâmplă ceva, spune-mi!
Nu se întâmplă nimic.
Doar că...
Stewie, ce dracu' faci?
M-ai întrebat ceva, ți-am răspuns.
Duceți toate mașinile de aici!
Oaspeții vor sosi imediat.
Dacă nu sunteți valeți responsabili cu parcarea,
nu vreau să fiți în câmpul meu vizual.
Am o vedere bună și, oriunde mă uit, văd mașini de serviciu.
Faceți asta după 250 de strângeri de mână.
- Cât trebuie s-o țin? - Mai mult.
Mă doare.
E spre binele dv.
Bine.
De asemenea, vă voi șterge. Dați-mi...
Cred că mă descurc.
Perfect.
Se intră la 19:00. Rămâneți pe fază până la 21:00.
- Discursul, înainte de artificii. - La 21:45.
Apoi, Alysse preia ștafeta de la mine.
Și ești la curent cu tot?
Da.
Dar n-a mai fost pe aici.
Doar cu asta s-a ocupat.
Voi fi și eu aici.
E destul personal.
Nu poți rămâne toată noaptea?
Trebuie să plec.
Planifici petrecerea de un an. Ai altă treabă?
Artificiile se vor auzi ca niște bombe. Prefer să fiu altundeva.
Mulțumesc.
Stuart, îmi pare rău.
Nu m-am gândit.
Da. Se mai întâmplă.
Dnă ambasadoare, aș avea o rugăminte.
Puteți să-i transmiteți premierului că îi sunt recunoscătoare?
Pentru ce?
Eliminarea acelui om rău.
Lenkov?
Parcă s-a făcut un pic de dreptate pentru Ronnie,
bieții marinari și, desigur, dl Wyler.
Desigur.
- Arată grozav. - Nu te-ai uitat.
Nu e nevoie. Arăți grozav în orice.
Artificiile încep la 21:45.
Am vorbit cu Frances.
Camera sigură e izolată fonic, dacă vrei să nu participi.
- Crezi că o să mă sperii? - Poate.
Katie...
Nu trebuie să stai acolo și să te prefaci că te bucuri de artificii.
Mă descurc.
Stuart pleacă.
Stuart n-a mai trecut prin asta.
Dennison și gașca lui vor fi în seră la un moment dat, înfigând cuțitul.
Asta merită artificii.
Da.
Cine-l va executa?
Ministrul apărării, cel de finanțe și liderul grupului parlamentar.
- Kline? - El e liderul?
Da.
Bine.
Nu cred că e în gașcă.
De ce nu?
Pentru că nu vine.
Te ocupi de telefoanele de confirmare?
Nu, mă uit la lista de invitați. E jobul tău, dar știam că n-o s-o faci.
Kline virgulă Steven,
liderul grupului Partidului Conservator, a declinat cu regret invitația.
Un semn rău pentru singurul om bun.
De ce?
O anulare în ultima clipă...
poate s-a răzgândit.
Are vreo 60 de oameni gata să voteze.
Se descurcă fără „Kline virgulă Steven”.
Circulă pe toate rețelele de socializare un filmuleț
în care Trowbridge e Sf. Gheorghe care ucide balaurul.
Lenkov e balaurul?
Cu hashtagul: „Nu eliminați curajul!”
LENKOV
Zi-i lui Dennison că nu vine Klein! S-ar putea să nu știe.
Și să iasă aiurea.
Nu-i treaba mea.
Sau exact opusul. Doar în tine poate avea încredere, nu?
Stuart vrea să stau înăuntru toată seara, în zona VIP.
E foarte bine.
Tu n-ai făcut niciodată asta. Socializai nonstop.
- Și tu mă certai. - Putem înceta?
- Ce să încetăm? - Orice aș spune, mă contrazici.
Spun doar ce cred.
Bine.
Mă întorc imediat.
- Pensy! - Bună ziua!
- Anu Kapoor de la Ministerul de Externe. - Mă bucur să te văd.
Și eu, întotdeauna.
- Meeser? - De ce nu?
- Are deficiențe motorii și e văduv. - Încetează!
- Miliardelor lui le trebuie un hobby. - N-ar accepta niciodată.
Dacă ieșeam așa? În Bagdad?
Nu. E prea cald în iulie.
Am dat petrecerea asta în februarie, într-o cameră care nu arăta așa.
Te aștepți la răzbunare?
Cu rușii, nu se știe.
Poate doboară un avion britanic, poate se prefac că n-au auzit de Lenkov.
Atunci, liniștea e de bun augur.
Ne plac merele britanice, dar asta e o mare onoare pentru statul Idaho.
- Soiul Bramley din Nottinghamshire? - N-am gustat.
Acre, tari, perfecte pentru plăcintă.
O să le încerc.
- Soiul Knobby Russet? - Nici.
E un deputat laburist din Brighton.
Azi l-a criticat într-un discurs pe premier în legătură cu asasinatul.
Apoi, l-a sunat soția să-i spună că alegătorii le aruncă cu ouă în casă.
- Votanți laburiști? - Da.
Normal. E ca uciderea lui Bin Laden.
Pari ultimul om, dacă te iei de tipul care i-a făcut felul.
În SUA. Aici e altfel.
Tipul încearcă să ne pozeze. Îl ajutăm?
- Sigur. - Bine.
Înțeleg, dar Warren e îngrijorat. Și eu sunt.
- Fără suficient sprijin, e sinucidere. - Îl avertizăm, atât.
Ar putea pleca singur.
Poate că da.
Anunță-mă, dacă o face!
Îmi pare rău, Austin.
- Bun-venit! Ai gustat homarul? - Nu.
E de rău, nu?
S-a retras.
Zice că haosul ar fi prea mare.
Klein nu vine. Ți-a spus?
Dle ministru, îl cunoașteți pe dl Chapman?
- Bună ziua! - Încântat!
Domnule prim-ministru!
Ambasadoarea vine să vă întâmpine.
Cam târziu, nu?
- Ceva a scăpat de sub control. - Ce?
Dintr-o piesă de susținere.
Nu știu despre ce vorbești.
Breteaua stângă a sutienului.
Fir-ar!
Iat-o!
- Bun-venit! - „Toți diavolii din iad sunt aici.”
Avem ceva oaspeți. Mulțumesc că ați venit. Știu că aveți multe pe cap.
- E ideal. Am multe de sărbătorit. - Da?
Am fost invitat la un chef și mai tare decât ăsta, îți dai seama?
Minunat!
Chiar așa.
În Scoția.
Doamna premier tocmai m-a invitat la un fel de... chestie.
Mă rog, n-am fost prea atent.
Nu prea i-am fost în grații, deci sunt profund mișcat.
A fost cam greu.
Tot guvernul mă acuză că l-am asasinat pe Roman Lenkov.
Poate se răzgândesc.
Păi... mă bucur să aud asta.
- Vrei să vii și tu? - În Scoția?
E superb, dacă faci abstracție că sunt deprimați iarna și alcoolici.
Ce zici?
E momentul să spui: „Da”.
- Sigur. - Excelent!
Hal Wyler!
O duc pe soția ta în Scoția.
Vino și tu, ca s-o păzești de mine!
- Edinburgh? - Inveraray. Casa ducilor de Argyll.
Stați puțin!
M-a prins la înghesuială. Găsesc eu o cale să scap.
Premierul scoțian se dă pe lângă Trowbridge.
E nebunie curată.
Conspiratorii mei au dat bir cu fugiții.
Iar Nicol face turul de onoare.
Cu voi doi la înaintare. Tu și Hal, supraviețuitorul rănit.
- Te folosește. - Hai într-un loc mai ferit!
- De ce? - Vorbești prea tare.
Așteaptă câteva zile!
Așteaptă până mai apar probe! Toți susținătorii tăi se vor întoarce.
Nu se vor întoarce.
Și nu e nevoie. Pentru că o voi face de unul singur.
Nu este o idee bună.
Când voi spune public
că Nicol a ordonat atacul propriului portavion,
presa va săpa și vor apărea și probele.
- Îți distrugi cariera. - Merită.
- Nu. - E singura putere pe care am avut-o.
N-ai cum să-l controlezi.
Trebuie să alegi un moment ca să-ți dai foc
și să speri că vei face impresie.
Dennison demisionează.
- Ca să poată da totul pe față. - Ce mama mă-sii?
După uciderea lui Lenkov, Trowbridge e un erou.
- Până și Scoția îl pupă în fund. - De asta mergem?
A ordonat asasinatul singurului martor.
El e noul Mesia.
Și noi ce suntem, suita lui?
Recuzita. Fanii în delir.
Nu. Kate Ai o imagine publică de luat în considerare.
Ce? Vrei să-i spui că nu mergem?
Zi-i că sunt viitoarea vicepreședintă și-mi strică imaginea!
Îți strică imaginea.
- Frances spune că Hal ține discursul. - Ce?
Te prezint, atât. La nevoie, te ajut.
- Mă descurc. - Se obișnuiește.
Mă descurc.
- Unde e? - Ce?
Discursul.
Mulțumesc.
Bun-venit tuturor!
Bun-venit în noua noastră casă!
M-aș putea obișnui cu asta.
Te iubim!
Liniște, toată lumea! Liniște!
Miles, Erica, vă văd. Liniște!
Vă mulțumesc tuturor pentru prezență.
Vreau să le mulțumesc în special lui Brad Chapman și SunFide,
pentru că ne-au hrănit regește.
Știu că nu eu sunt atracția principală.
Toți știm asta de ceva vreme.
Dar sunt cât se poate de mândru
să apar ca partener oficial al ambasadoarei Katherine Wyler.
- Ești bine? - Mi-au scris un discurs idiot.
La mulți ani de Ziua Independenței!
Ce mai seară!
Democrația, la superlativ!
Două națiuni mărețe sărbătoresc un parteneriat trecut prin proba focului.
Despărțirea n-a fost ușoară acum 250 de ani.
Eu și Hal suntem recunoscători
și, sincer, puțin surprinși că ne-ați invitat să ne întoarcem.
Primul ambasador aici a fost John Adams.
A spus că ziua asta va fi sărbătorită
prin acte solemne de devoțiune față de Dumnezeu.
Deci avem ceva treabă.
Dând un tur pe aici,
nu cred că tot ce am văzut sunt acte de devoțiune față de Dumnezeu.
Sunt acte de devoțiune față de ceva, dar nu știu față de ce.
Așa te vreau!
Brian, îl poți suna pe Lucas?
Mașina dlui Hayford, te rog. Vine imediat.
Scuze, mașina lui vine prima? Aștept de 15 minute.
Îmi pare rău.
Și mie. Patru oameni au plecat înaintea mea.
Probabil persoane importante. Nu vreau să încurc pe nimeni.
Brian, adu-i mașina!
E pe drum, doamnă.
Spui asta, apoi vine mașina altcuiva.
Dle Hayford?
Incredibil!
Lucrez aici. Am prioritate.
Așa se pare.
Mașina ei vine?
Se pare că am pierdut cheile.
- Serios? - Sunt sigur că se rezolvă repede.
Vine, dar o să aștept până ajunge aici.
Nu e nevoie.
Ba da. Sunt șeful lor. Dacă ei vă pierd mașina, trebuie să vă iau alta.
Nici vorbă.
Probabil că nu, dar pot aștepta cinci minute.
Ca să mă asigur.
Lucrați cu un tip, Henry?
- Henry și mai cum? - Henry Brody.
- Lucrați la ambasadă? - Da.
La fel și Henry Brody, chipurile.
Avem 800 de angajați.
- Minte. - De ce?
Nu mi-a putut spune cum e slujba lui.
- E dubios. - Ar putea fi adevărat.
Știți, secrete de serviciu.
Sau e un agent de asigurări însurat, care vrea să și-o tragă cu străine.
Brian, unde e mașina ei?
De asta mă ocup.
- V-au pierdut cheile. - Ce?
Urcați în mașină! Vă duc eu.
- Vă puteți întoarce dimineață. - Nu.
Nu e nimic dubios. Sunt șef în ambasadă. Treceți în mașină!
Nu mă urc în mașini cu străini care țipă să mă urc.
- Nu țip. - Oare?
- Chiar trebuie să plec. - Iau un Uber și gata.
Mi-e frică de artificii.
E cel mai trist lucru pe care l-am auzit.
Vă rog!
Bine. Urc în mașină.
- Ești bine? - Da.
- Putem intra. - Nu.
Îmi simți coastele?
Da.
Vei respira cu mine. Încet.
Inspiră...
Expiră...
Uită-te doar la mine!
Inspiră...
Expiră...
Inspiră...
Expiră...
Mă simt bine.
- Ești bine. - Da.
Ești bine.
Subtitrarea: Brândușa Popa