Vad i Top Model med snyggingen Nigel Barker
är det som händer?
Showen kan börja!
Peppermint!
Han är en italiensk hingst med ett hjärta av guld.
Han talar fyra språk.
Men han är mest flytande i kärlekens språk, bitchar.
Lång, mörk och stormig med lite bagage.
Men alla gillar väl utmaningar? Här är Luca Berrada!
Va?
Att strippa är inte din grej. Jag gillar det, fortsätt, men fan...
Jag har en fråga, Mavis.
- Hur har din dag varit? - Nej, gör inte så mot mina äggstockar.
- De har haft det tufft nog. - Jobba på det.
- Jobba på vad? - Hur var din dag?
- Jobba på det. - Hur var din dag?
Jobba på det!
Hur har din dag varit?
- Jobba på det, bitch. - Jobba på vad, bitch?
Läget, bitchar?
Mavis, har du en outfit till en Daphne-lunch?
Något grått och slummigt som får mig att se ut som "folket".
Absolut. En trevlig klädsel väntar på dig i omklädningsrummet.
Tack. Hej, Nala.
- Hej. - Okej.
Vad händer med Charles Renee?
Den virala succén på modevisningen fick med mig i podcasten Culture Chat.
Jag älskar Culture Chat. Det är så rörigt.
Jag ska bara göra reklam för butiken som fan
och skaffa en massa varor som jag kan sälja. Du måste lita på mig.
- Jag vet att du är arg. - Bitch!
För att lyckas som företagare ska man sikta högt, som du gjorde.
Så ja, jag litar på dig. Annars hade jag inte varit här.
Varför måste ni alltid tro det värsta?
- Det är mest din ton. - Det är leveransen.
Älskling, jag står bakom dig. Vi är partner.
Men hyreskontraktet går snart ut, så gissa vad?
Om du sabbar det här bränner vi upp skiten och får ut försäkringspengarna.
- Det är bokstavligt talat bedrägeri. - Är du för fin för bedrägeri?
Ordet för nästa veckas projekt är...
DAGENS ORD HÄTSK
"Hätsk." Jobba med det, okej? Använd det i era nästa verk.
Okej, vi ses nästa vecka.
Tack, mr Khalil.
Det är lugnt. Vi ses nästa vecka.
- Hej. - Hej.
Jag är ledsen, men efteranmälan är stängd.
Okej. Jag kom faktiskt för att dela med mig av en nyhet.
Jaså? Vad är det?
Jag sålde tavlan med Peppermint.
Skojar du? På riktigt?
För 30 000 dollar.
- 30 000 dollar? - Mm.
Min klient var på visningen och blev helt förälskad i den.
Vad? Är jag bland världens en procent rikaste nu?
- Inte än. - Inte än?
Vem köpte den?
Snälla, säg att det inte var han som frågade mig gång på gång
hur jag tog mig ur riskzonen som ung.
Eller den rödhåriga snubben som sa "min man".
Det var han som pratade om att Harlem är säkert nu.
Så ett av mina konstverk ska hänga i hans hus...
...för alltid?
Ja.
Det är ett fantastiskt erbjudande.
Särskilt för en ny konstnär.
Ja.
Okej. Det här är Iman the Don. Välkomna till Culture Chat.
Ni vet vad vi gör här. Vi pratar om...
Kultur. Det här är Celvin the King.
Vad har vi idag? Idag har vi plusstorleksstylisten Mavis Beaumont.
Hon protesterade mot designern Charles Renee.
Hon sa att han ljuger om sina storlekar och organiserade en protest på modeveckan.
Du hade en för liten klänning på dig. Dina bullar var synliga för alla
Ja. Bullarna syntes.
Själv gillar jag kvinnor som är tjockare än en klockare.
Vad äckligt. Men tack för att jag fick komma hit.
Plusstorlekssnyggingar glöms alltid bort i modeindustrin.
Och när en designer som Charles Renee ger oss något passar det aldrig så bra.
Så jag säger bara, Charles Renee,
varför kan du inte designa en fin klänning åt riktiga kvinnor?
Jäklar. Skottlossning.
Jag står för det jag säger.
Låt Kanye klä de smala, vita kvinnorna.
- Det är hans grej. - Fan. Kanye fick sig en snyting.
Okej.
- Så du står för vad du säger. - Ja.
Och det är precis därför vi har Charles Renee på telefon.
- Vad sa du? - Starta konversationen.
-Ja, ja. - Hej.
Mavis säger att du är en storleksfascist. Och hon säger att du inte kan sy.
Jag sa att jag vill ha en söt klänning...
Kort sagt. Alla svarta är inte stöpta i samma form.
Va?
Lyssna på mig, som världsberömd designer, eller på den där mediahungriga bluffen.
-Välj själva. - Nu kör vi!
Ursäkta mig. Jag har faktiskt stylat kändisar...
Du, hör här. Iman, det går inte att hjälpa folk, okej?
Jag ansträngde mig för att hjälpa större kvinnor.
De kanske borde anstränga sig lite för att vara tacksamma.
- Charles, det var lite kverulantiskt. - Vilka ord du kan!
Förlåt, men jag blir uppretad när man ifrågasätter mitt goda namn.
Och jag blir uppretad när du inte kan säga vad jag är.
Varför kan du inte säga "plusstorlekskvinna"?
Jag kan säga "småkuksenergi".
Oj! Jag trodde du var emot body-shaming.
Menar du att folk med små kukar är helt värdelösa?
Nej, inte du. Det menar jag inte.
- Det här är Culture Chat, mina vänner. - Vi tar en kort paus. Svart tillbaka.
Vad var det där?
Lägg av.
Vet du hur många plagg jag måste sälja för att tjäna 30 000?
- Det vet du inte själv. - Nej.
- Men du är fantastisk. - Tja.
Vad är det?
Pengar förändrar folk, Mavis. Finns det ens goda rika?
Det låter som en kuggfråga. Jag vet inte.
Jag vill inte lägga all tid på att måla tavla efter tavla åt rika, vita samlare.
Ställ dig upp.
- Khalil, ställ dig upp! - Herregud, snabbskott.
Ja, bitch, snabbskott.
Khalil, kan du hjälpa dig själv genom att tjäna pengar?
Ja.
- Kan du hjälpa andra? - Ja, morsan.
Tror du att du kan skapa din egen version av framgång?
Där ser du.
Du kommer aldrig att bli nåt du vill inte bli... nånsin.
Följ bara din intuition.
Alltså... Kolla på allt jag har åstadkommit genom att följa min intuition.
Jag blev utskämd på en podcast, men jag löser det.
Det gör du också.
Ja.
- Det är värt att tänka på. - Jag har tänkt på många saker.
Som det här?
"Fertila starter"?
Ja. Jag...
- Jag har varit på en fertilitetsklinik. - Har du?
Ja. De gav mig massor av information om möjliga donatorer.
Deras längd, vikt, vilken skola de gått på...
Vänta nu.
Blev du graviditetsskrämd att skaffa barn?
Ja. Jag vill bli mamma.
Och jag vet att jag inte klarar det själv, men jag vet att jag har Marley.
Och jag har dig.
Ja, du har mig. Farbror Khalil! Det är självklart.
Vi fyller snart 40. Jag fyller snart 40 Jag måste börja fixa barn omedelbart.
Det låter galet att säga det högt, men...
Jag måste fatta det här stora livsbeslutet.
Oavsett vilket jobb jag vill ha.
Eller vilken man jag vill ha. Det är för min skull.
- Vet du vad jag vet? - Vad är det?
- Du blir en underbar mamma. - Tack.
- Du har ju nästan uppfostrat mig. - Sant.
- Jag drack bara Mountain Dew innan dig. - Tänk att du fortfarande har tänder.
Det var sjukt hur många hål du hade.
- Som en utförsäljning. - Så illa var det inte.
Din mamma gick aldrig till tandläkaren. Säg inte att jag sa det.
Jag säger inget.
Herregud, tänker M.STUDIO inte skicka oss fler overaller?
- Det skulle ju vara bra för affärerna. - Vi blir grillade på sociala.
De säger att du grälar med Charles Renee för likes och visningar
och att butiken inte finns för ingen har hört talas om den.
Men vi har inga kunder som ser att vi inte har kläder.
En ljusglimt.
Folk borde fan sköta sitt. Därför blev jag sur för det med Daphne.
Mode är min rustning, Mavis. Samma sak för dig.
Vi ska inte låta de fula näthatarna avgöra vårt värde.
- Charles Renee är i alla fall också körd. - Ja.
Några av hans tjocka catwalkmodeller organiserar en bojkott.
Det trendar på Tiktok.
Det här är inte logiskt, men jag önskar att våra åsikter jämnade ut varandra.
Vänta. Charles måste fixa sin image och stoppa bojkotten,
och du måste få tillbaka leverantörer och kunder.
- Så ni kanske kunde samarbeta med något... - Bitch, du är smart.
Och snygg.
Okej, jag dissar inte, men varför skulle Charles Renee vilja hjälpa oss?
För om vi skapar en riktigt jävla grym plusstorleksoutfit tillsammans,
så vinner alla.
Ett litet samarbete för den jäveln.
- Hej. - Khalil.
Bra att du är här. Har du tid en stund?
- Visst. - Ja?
Ja.
Vad är det?
Alltså...
Jag vill vara tydlig med vad jag vill med min karriär.
Du har hjälpt mig bli en konstnär som folk vill ha i sina samlingar, men...
Jag vill inte samlas.
Okej.
Jag vill så klart sälja min konst.
Men jag vill kunna bestämma vem som äger den.
Vem jag säljer den till.
Jag menar, definitivt inte gamlingen från visningen.
Kom igen.
Om det inte funkar för dig, så...
...får jag hitta nån annan att jobba med.
Du är extremt begåvad, Khalil.
Och jag tror på dig. Som du vet.
Men mitt företag funkar inte så.
De är mina klienter. Så...
Du borde nog jobba med nån annan.
Okej.
Tack för allt du har gjort för mig. Jag menar det.
Vart ska du?
Hörde du inte att jag sa att du inte är min konstnär längre?
Jo, det var ju därför jag var på väg ut...
Jaha, jag är inte din konstnär längre.
Vad vill du göra?
Hallå?
Hej. Luca?
Hoppas det går bra. Jag var hos dig och träffade Jade.
Herregud. Hon bor inte ens där läng... Det spelar ingen roll.
Du sa i ditt sms att du är upptagen, och jag tänkte att du kanske tog avstånd.
Men när du är upptagen så glömmer att äta, så...
Jag chansade och gjorde en macka åt dig.
Det låter inte mycket när jag säger det. "Jag gjorde en macka åt dig."
Jag vet faktiskt inte vad jag ska säga.
Det är jättefint här.
Det är så ljust, färgstarkt och originellt.
Det är väldigt...
...mycket du.
Du ska få fortsätta jobba.
Okej.
Du frågade om kärlek är att såra varandra och komma över det.
Jag tror inte det. Men jag tror inte att det bara är stora gester heller.
Jag tror att det kan vara alla de små sakerna däremellan.
God natt.
Kommer.
- Läget? - Hej.
Jag har en idé. Jag behöver hjälp. Jag behöver färg.
Charles Renee är inte bra på färg men det är jag. Det är vi båda två.
Klänningen här behöver ett mönster.
Ja, det kan vi fixa, men jag måste få fråga en sak.
Varför han? Varför jobbar du så hårt? Du behöver inte Charles Renee.
Okej. Jag har aldrig varit så här nära en riktig designer.
Bara de kan göra haute couture i plusstorlek till verklighet.
Jag vet att det bara är en klänning.
Och det är bara en droppe i hinken, men förändringen måste ju börja nånstans.
Kör, för fan.
- Vi kör. - Vi kör.
Jag har jagat Amy Sherald länge. Hon har äntligen hittat en till mig.
Mr Renee, det ser ut som klubben där Leo DiCaprio spottar i ens mun.
- Jag ringer och säger att vi är här. - Simone kommer inte. Hej, Charles.
Jag vet att jag lurade hit dig, och att det inte är helt lagligt,
men du hade aldrig svarat mig efter podcasten.
Det stämmer. Greta, ring bilen, ring podcasten,
och ring min riktiga advokat. I den ordningen.
Okej.
Jag kan hjälpa dig stoppa bojkotten.
Lyssna bara på mig i fem minuter.
- Tre minuter och 30 sekunder. - Kanon.
Startar timern. Kör.
Okej, gå snabbare.
Charles Victor Renee.
Född i Monroe i Louisiana, 1980.
När de andra pojkarna spelade Pogs och basket,
tittade du på catwalkvisningar och skissade på egna designer.
Din första klänning var till din systers skolbal.
Din familj hade knappt råd med TJ Maxx, och du ville ge henne nåt speciellt.
Och du tog med samma ambition ända till modeskolan.
Men efter din examen blev du som de andra i modeindustrin,
och bestämde dig för att fokusera på smala kroppar och neutrala färger.
Men det finns massor av kvinnor som din syster och som jag,
som längtar efter att också få uppleva haute couture.
Vänta...
Så jag tog siluetten av din rygglösa klänning,
och satte ett djärvt tryck på den.
Vid första anblicken är den kanske ologisk och verkar lite kaotiskt, men...
Jag tror verkligen...
...att du och jag kan göra något vackert tillsammans.
- Jag måste bara säga att jag älskar den. - Tack! Visst är den snygg?
Vi kan sätta oss.
Vi kan snacka.
Vi lade våra meningsskiljaktigheter åt sidan
för allas bästa för storleksjämlikhet är avgörande för modets framtid.
Ja, det stämmer.
Vi har Mavis envishet, Khalil Hollands unika, vackra tryck och min expertis.
Allt ni ser framför er idag är bara början.
- Ja. - Ja.
Hej. Hur tog ni er från Culture Chat till samarbetet?
Jag insåg att det är upp till oss för att ge plats åt alla vid bordet.
Och för att bygga på det han sa:
Tjocka tjejer är inte bara en fluga. Vi är rörelsen, älskling. Okej?
- Okej. Bra sagt, Mav. - Ja!
Ja!
En gång för varje stor tjej här
Kom igen, syrran, visa dem vilka de är
Grattis, Mavis.
- Tack. - Vet du en sak?
Vad?
- Jag underskattade dig. - Gjorde du?
- Ja. - Okej.
Du har faktiskt designerinstinkter.
- Tycker du verkligen det? - Varsågod. För stjärnglansen.
Det är stort för dig.
- Ha en bra kväll. - Du också.
- Jag kommer strax. - Gå du bara.
Gumman.
Tänk att du kom.
- Så klart. - Du ser jävligt dyrt ut.
Är det en komplimang?
Stadsfullmäktige Moore. Här borta.
- En rolig? - Nej för fan.
- Roligare blir det inte. - Är du en motståndare?
Gumman, jag trodde inte att du skulle komma.
Jag var tvungen.
Marley, förlåt mig. Jag vill inte ändra på dig.
Och jag måste också kompromissa om du följer med på min kampanjresa.
Var det en inbjudan?
- Hej. - Du.
- Fan vad grym du var! - Det var så kul. Kolla!
- Vi gjorde det. - Grym.
Jag vet. Det hade inte gått utan dig.
- Det är kul att vara med. - Tack.
Jag måste gå.
Vart ska du med ditt skumma leende och din långa gångstil?
- Vem ler? - Du. Se vad du ler.
- Jag ler inte. - Du ser ut som en tandkrämsreklam.
Jag ska hänga med Simone.
- Okej. - Killen har sitt... tillbaka.
- Grattis. - Ja, tack.
- Jag älskar dig. - Grattis till att ha fått igång kuken.
Herregud, Mavis.
- Va? Grattis till att ha fått igång kuken. - Den har alltid varit igång.
Rom? Jag har aldrig varit i Rom.
- Jag vet inte. - Nej, tack.
Hej. Ja.
- Herregud, sångerskan var fantastisk. - Otrolig.
- Oj. - Var hon inte det?
Hela kvällen.
- Fantastisk. - Hela kvällen.
Du gjorde det.
- Day. - Ja.
- Herregud. Jag älskar dig så. - Jag älskar dig.
Låt mig gissa. Jade sa var jag var.
Tack för dem.
Du missade festen. Varför kom du inte in?
Jag ville inte...
...göra för mycket.
Men det såg ut som en bra kväll, Mavis. Jag är glad för din skull.
Tack.
Det betyder mycket, Luca. Ärligt talat.
- Jag har så mycket grejer att få hem. - Ja, självklart. Du måste vara utmattad.
Jag är så trött!
- Behöver du hjälp? - Det är lugnt. Jag är från New York. Taxi!
Fan. Taxi!
- Tack. Vänta lite. Det var min taxi. - 72nd och 5th.
- Vad fan? Menar du allvar? - Stick! Ut med dig, för fan!
Du såg henne stå där, och du stal den. Det är hennes taxi, capisce?
Lugn, mannen...
Den ska in i bakluckan. Tack så mycket.
Vi hörs senare, Mavis.
- Ta hand om dig. - Du också.
Du!
Jag tror att vi ska åt samma håll om du vill ha skjuts.
EFTER MICHELLE BUTEAUS BOK
Undertexter: Sara Palmer