Este o ficțiune. Persoanele, locurile, organizațiile,
numele și evenimente prezentate
sunt fictive. Orice asemănare cu persoane reale,
afaceri, locuri, evenimente și produse e întâmplătoare.
AGILES, FILIPINE, 2015
Alo?
Etajul doi, 203.
Bine, aproape am ajuns.
Camera 203.
CARTIERUL COREEAN
CONSULTANȚĂ MIN
Ajutor!
GANGNAM SALON DE ÎNFRUMUSEȚARE
Auzi, șefu'?
Știi zicala: „Nu există puteri veșnice”?
Ce?
E despre flori.
Nicio floare nu înflorește zece zile.
Flori de cireș sau forsiția, toate mor în zece zile.
Asta înseamnă.
Ia uite!
Au căzut toate florile.
Nu sunt „puteri veșnice”, ci flori.
Nu există flori eterne.
E o metaforă pentru puterea politică.
Trebuie să începi să citești mai mult.
Puterea politică nu înseamnă nimic, și nici viața.
Totul e fără sens și inutil.
Doamne, mă faci de râs!
Bine.
Auzi?
De ce aduci din senin vorba de asta?
Încerci să-mi spui ceva?
Nu, spun doar că așa e viața.
Bună ziua!
HOTEL-CAZINOU
Da, șefu'.
O să intru singur. Așteaptă aici!
Dar…
Bună ziua, dle Cha! Ce faceți?
- Bine. - Pe aici, vă rog!
- Locul dvs. preferat. - Da.
Ca de obicei?
Pare o zi liniștită, nu?
Poate sunt toți la plajă, se bucură de soare, dle.
M-a căutat vreun american?
Până acum, nu, dle.
Mă scuzați. Vă aduc comanda.
E aici.
Hai, repede!
JOE-NBI: CAPCANĂ. IEȘI! ACUM!
Hei! Afară!
Afară!
- Stai pe loc! - Nu mișca!
Lăsați-le jos!
- Lăsați-le jos! - Lăsați armele!
- Lăsați-le jos! - Lăsați armele jos!
Lăsați-le jos!
Stai jos!
Mâinile sus!
Cha Moosik, ești arestat pentru uciderea lui Min Seokjun.
Ce?
Am zis că ești arestat pentru uciderea lui Min Seokjun.
Știi cine sunt?
Da, știu cine ești.
E o greșeală!
Nu, tu ești greșeala.
- La naiba! - Pune-i cătușele!
Nenorociții!
Hei!
Echipa doi.
Puneți-i cătușele și băgați-l în mașina de poliție!
BIROUL DE IMIGRĂRI, FILIPINE
Fugarul numărul unu, Cha Moosik, din Coreea de Sud,
a fost arestat pentru crimă.
Tocmai a sosit.
De ce l-ați ucis pe Min Seokjun?
Domnule, puteți răspunde la întrebare?
BIROUL DE IMIGRĂRI
Vă rog să vă liniștiți.
Luați loc. Conferința de presă va începe în curând.
Începem conferința de presă.
E timpul pentru întrebări.
Prima întrebare.
Da, doamnă.
Mulțumesc. De ce l-ați ucis pe dl Min?
Bun, a doua întrebare.
Da, domnule.
Se știa că sunteți foarte apropiați. S-a întâmplat ceva între voi?
Acela a fost motivul crimei?
Următoarea întrebare.
Da, domnule.
Recunoști și că i-ai ucis pe cei trei membri ai bandei?
Următoarea întrebare.
Da, doamnă.
Se mai spune că ați mai fi ucis pe cineva.
Recunoașteți și asta?
La naiba!
MARELE PARIU
BAR-CAZINOU
GYEONGNAM, YANGSAN, 1972
Să vă spun câte ceva despre viața mea de până acum.
Eram foarte săraci când eram mic, așa că mama m-a abandonat la un centru.
A zis că vine să mă ia într-o lună,
dar deja petreceam a doua primăvară acolo.
Nu aveau niciodată destulă mâncare.
Iar supă de alge.
- Să mesteci bine, da? - Atunci mănâncă tăieței.
Nu-mi plac tăiețeii. Sunt prea sărați.
Mie îmi plac.
Pot să mănânc mulți tăieței?
- Încă puțin. - Zău așa!
Nu vezi că așteaptă copiii în spatele tău?
Întoarce-te dacă mai vrei.
- Du-te! - Mereu spune asta.
Supă de alge, vă rog.
Aș vrea să pot mânca niște carne.
Dacă fierbi niște pui și mănânci tocana cu orez…
Ai mâncat vreodată pui prăjit?
Știi să faci pui prăjit?
Desigur! E foarte bun când îl prăjești.
Parcă ai mânca chipsuri.
Nu mă minți! N-ai mai mâncat pui prăjit.
Jur că am mai mâncat. Am mâncat când am fost în oraș.
Se prăjește într-un vas de metal și se vinde.
Serios?
Dar nu contează. Nici măcar n-am bani.
Vrei să vinzi furnici de foc?
Bătrânul de la magazinul de leacuri a zis că-mi dă bani
- …pentru furnicile de foc. - Unde găsim?
Știi peștera tigrului?
Sunt furnici de foc acolo.
- Serios? - Da.
Și dacă iese un tigru de acolo?
Nu sunt tigri acolo.
Totul e o minciună.
Mi-e frică, Moosik.
Taci și urmează-mă!
Ustură…
Ustură!
Haide, grăbește-te!
Haide!
Repede! Bagă-le în sac!
Hei, ține sacul!
- Am prins furnici de foc. - Ce?
Furnici de foc.
Doamne, copii!
Ați putea muri de la mușcătură.
N-o să murim.
O să vă mai aducem.
Lasă asta. Vrei să mori?
Poftim.
Data viitoare, aduceți-mi miriapode!
- Miriapode? - Da.
Bine.
Miriapode?
Să mergem!
- Stai puțin. - Bine.
Vezi? Acum mă crezi?
Arată delicios.
Valea!
- O să-mi goniți clienții. - Avem bani.
Nu sunt de ajuns.
Valea!
PUI PRĂJIT
Am zis să plecați!
Aveți bani?
Nu putem cumpăra cu ce avem. Hai să jucăm piatră-hârtie-foarfecă
și ia banii unul dintre noi.
Bine, s-a făcut.
Piatră-hârtie-foarfecă!
- Da! - Da!
Am câștigat!
Am câștigat deja două runde.
Dă-mi 100 de woni.
Următorul.
Piatră-hârtie-foarfecă!
- Da! - Da!
Dă-mi 100 de woni.
Poftim.
- Să pariem toți banii pe care-i avem. - Tu câți ai?
Ești prost? Eu am 400 de woni.
Dacă pierd, prind zece miriapode pentru tine.
Le poți da pe 500 de woni
- …la plafar. - Serios?
- Chiar poți prinde miriapode? - Normal că pot.
Bine. S-o facem!
Trebuie să câștigi.
Piatră-hârtie-foarfecă!
Ce porc! Nu pot să cred că a mâncat ditamai puiul singur.
Nu trebuia să adunăm banii.
Dacă tot mănânci ceva, măcar să mănânci bine.
E mai bine să nu mănânci nimic dacă nu poți mânca tot.
Doamne!
Nu e nimic aici.
Jonghyun!
Ce?
De ce e așa de tare?
Mănâncă!
- Și de ce e așa sărată? - Ce faceți?
Ce-ați mâncat?
- Nimic. - Nimic.
Ce-ai pățit la față?
Stai locului!
Erau pentru porci. De ce naiba le-ai mâncat?
Când se întoarce mama?
Liniște.
Nu vreau să-i infectați pe ceilalți copii. Așa că stați aici, bine?
- Da, dnă. - Da, dnă.
Doamne!
E numai vina ta!
Nu, e vina ta!
Jonghyun, o să plec de aici.
Unde te duci?
Într-un oraș mare.
Pun pariu că e multă mâncare acolo.
Ai fost vreodată la Daegu? Am auzit că e imens.
Idiotule! Seul e și mai mare.
Seul?
Am auzit că acolo oamenii sunt jefuiți tot timpul.
- Minți. - Nu mint.
Jefuiesc pe toată lumea de la țară.
Nu se poate!
Ce-i asta?
Poate avem un musafir.
Sper să fie mama.
Ai vrea tu!
Mulțumesc.
Cu plăcere.
Mamă!
Moosik!
ORFELINATUL SPERANȚA
Moosik!
Am întârziat puțin.
Dar e în regulă. Sunt aici acum.
Ți-a fost dor de mine, puiule?
Îmi pare rău.
Îmi pare rău, Moosik.
Pe atunci, mamele nu prea veneau să-și ia copiii
după ce-i lăsau la orfelinat.
Viața era încă grea pentru ea…
- Mamă. - …dar cred că s-a simțit vinovată.
GYEONGBUK, YEONGJU, 1975
- Bună ziua! - Bună ziua!
Mama muncea din greu, lucrând în slujba altor familii.
Pe atunci, salariile nu prea erau la modă.
Primea doar resturile de la ospețe.
Hei, oprește-te!
Ai prins foarte mulți.
Unu, doi…
Doamne, ai prins 30!
Bătrâna din casa cu țiglă
mi-a dat un won pentru fiecare mormoloc.
M-am distrat mult câștigând bani așa.
Mulțumesc.
Să mai vii, da?
Moosik!
Du asta acasă!
Du-te! Repede!
Du-te!
Nu mă saluți?
Exact.
Tatăl meu se numea Janggun.
Era un gangster destul de faimos din provincia Gyeongsang.
Tot timpul intra și ieșea din închisoare.
Ce-i cu garniturile astea?
Scuze. N-am avut bani.
Te vezi cu altcineva?
Ce?
Pariez că ești fericită când nu sunt aici. Nu-i așa?
Ce-ai făcut în tot timpul ăsta? Mă înșeli?
Doamne!
Am avut grijă de tine până acum.
Ce tot spui?
Nu mai eram aici dacă aveam o aventură. Aș fi fugit deja.
Vrei să mori?
- Nu te uita urât la mine! - Mamă!
Profesorul a spus să vii la școală.
Profesorul tău vrea să mă vadă? Ai probleme?
- Nu. - Atunci, de ce?
Vin eu cu tine.
Deci la sârguință ar fi lene, nu?
- Da, doamnă. - Și la munte?
- Câmpie. - Câmpie.
Foarte bine. Pentru în față?
- În spate! - În spate!
Dar pentru îngust?
- Lat! - Lat!
Domnule, sunt prea multe lucruri pe care Moosik nu le știe.
Nu poate ține pasul cu clasa.
Zău așa!
Elevii vin la școală ca să învețe.
De ce să vină dacă știu totul?
Acum e în clasa a patra, dar nu știe să citească bine coreeana.
Cred că a chiulit de la multe cursuri în clasa întâi și a doua.
Fiindcă nu-l putem învăța să scrie și să citească în clasa a patra,
va putea recupera
dacă dvs. și mama lui îl învățați să citească acasă.
NOUL SAT YEONGJU '75 MIȘCAREA DE REZISTENȚĂ
CUMPĂRĂM ȘI VINDEM CĂRȚI VECHI
VIAȚA UNEI FEMEI
Citește asta!
Pușlama mică! Uite.
- A. - A.
- A unei femei. - A unei femei.
- Acum, împreună. - A unei femei.
- Ce înseamnă asta? - O fată.
Da, o fată.
Viața unei fete.
Asta e…
E despre viața fetelor sau ceva de genul ăsta, bine?
Citește autorul!
Maupassant.
Citește mai mult!
Trebuie să citești dacă vrei să însemni ceva.
Ai înțeles?
- Poftim, mănâncă asta. - Am înțeles.
Una e să fii tu needucată,
dar nici nu l-ai învățat să citească?
Credeam că va învăța la școală. N-am știut.
Doamne! Ești jalnică.
Încă ceva.
Am de gând să fac niște afaceri aici,
așa că să nu sufli o vorbă nimănui.
Ai înțeles?
Da.
- Haide! - Stai!
Așteaptă o secundă.
- Nu ne grăbim, haide. - Hai, arată-ne!
- La naiba! - Uitați!
- Stai puțin! - La naiba!
- Am nevoie de energie pozitivă. - Hai, trimite-o!
Doamne!
Nu știi până nu încerci.
Dați-le mai departe!
Mă descurc.
- Hai, energie pozitivă! - Trimite-o, repede!
Asta e proastă. Fir-ar!
Rahat!
Idiotul dracu'!
Ți-am zis să te retragi la semnul meu.
- Idiotul dracu'! Aveam o pereche de ași. - Idiotule!
Aveam full de ași,
tot n-ar fi mers.
Fie. Fir-ar!
Frate, ești dat dracu' de idiot!
Știi câți bani am fi putut obține?
Am fost de acord.
Am avut un presentiment bun în legătură cu asta.
Idiotule, faci bani cu talentul, nu cu curajul.
- Futu-i! - Hei!
Dacă trișați, vă tai mâinile.
Ați înțeles?
Da, domnule.
Mergeți înăuntru!
TĂIEȚEI CU VITĂ SAMYANG
Asta e bună.
- Uite! - S-o facem!
- Doamne! - Doamne, ce frige!
Uită-te aici!
- Poftim. - Tocmai i-ai gătit?
- Da. Poftă bună! - Arată delicios.
Așa. Îmi dați o băutură energizantă?
Avem băuturi energizante?
Nu.
Auzi, Moosik?
Du-te și adu-mi două cutii cu băutură energizantă.
Bine.
Cine e?
Eu sunt.
Doamne!
Cine?
Ești fiul dnei Janggun. Ce vrei?
Două cutii de energizante.
Băuturi energizante?
Bine.
Doamne, puștiule!
Nu-mi vine să cred că faci asta la ora asta târzie.
Poftim!
- Mulțumesc, domnule. - Sigur.
La revedere!
Exagerezi.
- Vezi? Ai pierdut. - La naiba, am pierdut.
- Mulțumesc. - Poftim!
- Să le vedem. Hai! - La naiba!
- Dă tot ce ai mai rău! - Hai!
- Am avut ghinion de la început. - Mi-a venit vremea.
- Și ție. - Normal.
Dă asta la toți!
Cinci milioane ale tale și plusez cu încă 20.
Să-ți văd cărțile.
La naiba!
Azi e ziua mea norocoasă.
Ce faci?
VIAȚA UNEI FEMEI
Scrie-le de 100 de ori.
Bine.
Atunci a început să-mi placă să învăț.
Îmi plăcea când mă învăța tata.
Dar apoi…
Ce ți-am zis despre trișat?
Ce ți-am zis? Nenorocitule!
Și nenorocitul ăsta!
Îmi pare rău, dle.
Ți-am zis să nu trișezi.
Nenorocitule! Idioții naibii!
Tata a fost închis din nou fiindcă a bătut oameni.
Așa că musafirii lui nu mai vin la noi acasă.
Moosik.
Ce ar trebui
să facem acum?
GARA DAEJEON
Eu și mama ne-am dus la Daejeon
după ce am auzit că tata a fost închis acolo.
Știi, e ciudat.
Tata o bătea des, dar ea s-a dus să aibă grijă de el.
MAGAZINUL CENTRAL REDUCERI MARI
RESTAURANTUL CU TOCANĂ YEONCHUN
Deci v-ați mutat aici de tot?
Da, și…
nu avem unde să stăm.
Ne dați o cameră dacă lucrez pentru dvs.?
Faci și livrări de mâncare?
Desigur.
Hei! Nu mânca aia! E pentru clienți.
Poftim, poți mânca asta.
De asemenea, nepotul bunicii învață, nu poți face gălăgie.
- Bine? - Bine.
Cumpărați ziare, vă rog!
- Voi acționa. - N-ai decât.
- Cumpărați ziare, vă rog! - Ziare de vânzare.
Moosik!
- Ce? - Jonghyun, tu ești?
Nu credeam c-o să te văd aici. Ce cauți aici?
Dar tu?
E ciudat. Nu mă așteptam să dau de tine aici.
Nu-i așa? Mă bucur să te văd.
De ce ești așa slab?
Am fugit de la orfelinat.
Mi-era prea foame.
Ce faci?
- Vinzi ziare? - Da.
Dacă vând unul, obțin ceva frumos. Sunt plătit să le vând.
- Serios? - Da.
PARK JONGHYUN
- Cât costă un ziar? - Șaptezeci de woni.
Bine. Dacă aduci 70 de woni, eu iau 50 de woni
și tu iei 20.
- Ai înțeles? - Da, domnule.
Dacă vinzi mai puțin de cinci exemplare,
vei primi bătaie pentru fiecare exemplar pe care nu l-ai vândut, da?
Da, domnule.
Du-te și vinde-le!
Mai dă-mi!
Nu fi încrezut. Ieși!
Dă-mi 100 de exemplare.
E greu să vinzi și cinci exemplare.
- Ești nebun? - Le pot vinde pe toate.
Vreau 100 de exemplare, vă rog.
Cumpărați ziare, vă rog!
Ziare de vânzare.
- Ziare de vânzare! - Ziare de vânzare!
- Ziare de vânzare. - Cumpărați, vă rog!
Ziare de vânzare!
Domniță dragă, cumpărați un ziar? Vă rog!
Cât costă?
E 70 de woni.
- Stați puțin! - N-am nevoie de rest.
Mulțumesc!
Hei!
De ce nu le dai restul?
Doar așa pot face profit.
Încearcă și tu și spune-le că e 100 de woni.
Ce tot spui?
Ziare de vânzare.
Cumpărați un ziar, vă rog!
Domnișoară, cumpărați un ziar, vă rog!
Vă rog!
TEATRUL SOONYANG
Ziare de vânzare.
- Dragă, ar trebui să cumperi un ziar. - Puștiule, cât costă?
- E 100 de woni. - O sută?
Ce faci?
Cumpărați ziare, vă rog!
CHILDREN'S DAILY ZIARE
Dă-te la o parte!
- Câte mai ai? - Trei, domnule.
Ai fost tare leneș în ultima vreme.
Tare leneș!
Dispari!
Ridică mâinile alea!
Hei, ce-i cu voi?
De ce v-ați întors așa repede? Unde sunt ziarele?
Le-am vândut pe toate.
Acum mă minți?
Știi ce urăsc cel mai mult? Pe mincinoși.
Ce faci?
Bună ziua!
- Salut! - Da, domnule.
- Unde e șeful? - În birou.
Bine.
În regulă.
M-am întors.
Bună! Ia loc.
De ce?
„De ce?” Ce se întâmplă aici?
De ce nu avem bani?
Ei bine…
Nu începe! Ai 300 de aparate,
dar ai făcut doar 1,5 miliarde.
Banda Fiveway nu trimite banii.
Spune-le să-i trimită.
Le-am spus. Credeți că n-am făcut-o?
Dar m-au înjurat.
Să nu mai faci afaceri cu gangsteri!
Nemernicii ăia nu plătesc. Nu mai face afaceri cu ei!
- Banda Fiveway? - Da.
Cât îți datorează?
Trebuia să-mi dea 1,5 miliarde.
Nu poți să te duci după ei să le transmiți un mesaj?
Să mă duc după ei? Nu pot să fac asta din senin.
De ce nu? Se ocupă și de carduri-cadou ilegale.
- Nu-i poți aresta? - Toată lumea face asta acum.
Și cum să mă duc după ei?
Zău așa, găsește un motiv să te duci după ei.
Știu că poți. Haide!
- Hei. - Da?
Lucrez pentru tine?
Ticălosule!
Crezi că mă poți controla cu niște bani de buzunar?
Nu te controlez. Îți cer ajutorul.
De fapt, îți cer o favoare. Cum te controlez?
Dacă intervin, te vor ataca și pe tine.
Te descurci?
Nu, sigur că nu. De asta am venit să vorbesc cu tine.
- Chiyoung! - Da.
Dacă ești așa disperat,
vorbește cu Moosik.
Cu Moosik?
Nimeni nu se pricepe mai bine ca el la chestiile astea.
Am ajuns, domnule.
- Da? - Da, domnule.
Ați uitat asta.
Bine.
Așteaptă acolo!
- Da, dle. - Bine?
- Da, domnule. - Nu pleca!
Un talent global?
Academia de engleză Cha? Cha…
- Nu-ți uita temele, bine? - Se închid ușile.
- Pa! - Se închid ușile.
ACADEMIA DE ENGLEZĂ CHA „ENGLEZA E UȘOARĂ!”
Liftul coboară.
- Mulțumesc, doamnă. - Te rog să ai grijă de ea.
- Desigur. Hei, Nayoon. - Pa!
- Ne vedem mai târziu. - Pa!
Poți s-o faci!
Moosik, nu-mi vine să cred că ai deschis o academie.
Suntem cei mai buni din Daejeon. Avem cei mai mulți profesori străini.
Serios?
E greu să te obișnuiești.
Apropo, cu ce te ocupi în ultima vreme?
- Eu? - Da.
Lucrez în IT. Cu calculatoare.
Ce T?
Vinzi tricouri?
IT-ul e foarte la modă în ultima vreme.
Sunt copii aici.
Ce cauți aici?
Voiam să-ți cer o favoare.
Dar, judecând după ce faci aici, nu cred că o să meargă.
Moosik.
Lasă-mă să am grijă de viitorul tău.
Despre ce naiba vorbești?
Bine, spune.
Moosik, știi câți bani facem pe lună?
Câți?
Doar venitul net e peste cinci miliarde.
Iar aceste aparate valorează peste zece miliarde.
Sunt atât de căutate, încât se vând ca pâinea caldă.
Stabilești rata de profit
și ți se garantează un profit regulat. Nu e ilegal.
Și guvernul susține această industrie.
Deci e perfect legal.
N-ai de ce să-ți faci griji.
- Hei! - Da?
Dacă fac asta,
îmi vinzi aparatele la prețul inițial?
Desigur.
Stai așa!
Mi-a venit o idee.
Îl știi pe Mangchi, nu? Din Busan?
- Mangchi? - Da, Mangchi.
Tocmai a deschis un cazinou în Busan și se pare că a avut mare succes.
- Serios? - Da.
A deschis un cazinou?
Da. Ideea vine din Japonia
și se pare că oamenii pot juca legal acolo.
- Șefu'. - Ce?
Și eu am auzit asta.
E o treabă bună.
Ce-ar fi să mergem în Busan să mâncăm sashimi?
Sigur. Așa facem.
Domnule Mangchi!
Salut, amice! Sper că drumul până aici n-a fost prea rău.
Nu ne-am văzut de mult.
Ce-i asta?
Ce?
Ce chestie strălucitoare! Ești plin de bani, vasăzică?
Bună ziua, dle!
Da.
- Prezintă-te, el e Moosik. - Îmi pare bine.
Doamne! Bună ziua, dle!
- Am auzit multe despre dvs. - Bine.
- E o plăcere. - Asemenea.
Haideți înăuntru! Urmați-mă!
Bine, să mergem.
Aștept aici, șefu'.
Bine. Să nu faci vreo prostie.
BANCA ASOCIAȚIEI PESCARILOR
Chiyoung.
E primul bar cu cazinou din Coreea de Sud.
E ca în filme.
Desigur!
Cine a comandat cafea? Am adus cafea.
Arată bine azi.
Ar trebui să apară din clipă în clipă.
- Aici a fost o bancă? - Da.
Nu-mi aminti.
A dat faliment, așa că am renovat tot.
Am mese noi, chipsuri și tot tacâmul.
Știi, autorizația pentru locul ăsta spune că e un bar.
- E doar un bar. - Atunci nu e ilegal?
Nu folosim numerar, deci e complet legal.
Fir-ar să fie, azi nu e o zi bună.
Ce joc e ăsta?
- Ai auzit de Baccarat? - Baccarat?
Da.
Uite. E ușor.
- Crupierul e pe partea asta. - Da.
Și jucătorul în partea aia.
Unul dintre ei câștigă.
- E impar și par. - Impar și par?
Cum se joacă?
Încearcă. O să înveți repede.
Moosik, încearcă tu!
- Eu? - Da.
Bine. Atunci o să încerc.
- Cincisprezece? Bine. - Cincisprezece.
Crupier.
Crupier!
- Îmi pare rău. - Scuze.
Uite! Mi-a ieșit.
Exact!
Da, exact.
Ce zici de o pauză?
Nu, vreau să mai joc.
Casa are nouă, casa câștigă.
Ai pierdut?
Nu.
- Ai câștigat ceva? - Da.
Ai câștigat?
Hei, Chiyoung! Cred că m-am prins.
- Să mergem! Sunt obosit. - Domnule.
Își ia banii.
Doamne, sigur ai câștigat.
- Cât? - 1,9 milioane de woni, dle.
Sfinte Sisoe!
Se pare că ai jucat bine în prima rundă.
Ce sunt astea?
Cupoane. Cupoane pentru alcool.
Haideți cu mine!
- Să mergem cu tine? - Haideți!
Mulțumesc.
Veniți cu mine!
Unde e nenorocitul?
- Pe aici. - Unde?
Aici?
Trezește-te naibii!
- La treabă! - Șefu'!
Doamne, duhnești a alcool.
Ai băut!
- Schimbă ăștia! - Da, domnule.
Nenorocitule, asta valorează 800.000 de woni. Are 30 de ani!
Cât e în total, șefu'?
1,9 milioane de woni!
- A câștigat mult. - Te omor, derbedeule!
Poftim!
Urmează-mă!
Cu bine, dle!
Pe aici.
Bine ați venit, domnule.
- Poți să-mi schimbi alcoolul ăsta? - Desigur.
Chiar ai adus mult azi.
Faci așa din cauza restricțiilor?
Exact. Dacă faci așa, totul e legal.
Nu e nimic ilegal în asta.
E o afacere complet legală.
- Deci casa primește doar 10% comision? - Da.
Clienții păstrează restul câștigului.
Dar dacă pierzi toți banii…
Zău așa, domnule!
Nu vă faceți griji!
Chestia cu jocurile de noroc este că întotdeauna câștigă casa.
Oricât ar încerca, nu vor învinge niciodată casa.
- Poftim. - Mulțumesc.
Domnule.
Felicitări!
M-am întors.
Bună ziua, dle!
Întreabă-l pe Moosik dacă s-a distrat.
V-ați distrat, domnule?
- Hei! - Da.
Chiyoung!
Hai la treabă!
Cred că vom avea nevoie de mulți oameni.
Va trebui să schimbăm banii și afară.
Nu e nevoie să complicăm lucrurile.
Le putem da numerar.
Mă ocup eu de polițiști.
Tu du-te în Jeongseon și adu-mi niște dealeri.
Câți vrei?
Vreo 12 și îi vreau pe cei buni.
- O să găsesc un loc. - Bine.
- Sangchul. - Da, domnule.
- Cunoști bine Daejeon-ul, nu? - Foarte bine.
Hai să mergem împreună!
Piept. Față.
Stomac, piept, piept, piept.
Piept…
- Bună seara! - Ce faci? Dansezi în lumina lunii?
- Unde e locul ăsta? - La etajul doi, chiar acolo.
Nu fac nicio afacere aici. Nu au deloc clienți.
Unde să parchez?
Puteți parca chiar acolo, domnule.
Să parchez eu?
Nu, coborâți. Lăsați-mă pe mine.
De ce e așa de gol la ora asta?
Bine ați venit!
Își permit măcar chiria?
Muncesc de-mi sar capacele. Cu economia de-acum…
- Tu ești proprietara? - Da.
Putem vorbi o clipă?
Ce e?
Așadar,
dacă ai vinde locul ăsta, n-ai primi bani mulți, nu?
Mulți, pe naiba!
Măcar să acopere chiria restantă.
Și taxele locale?
Nimeni nu plătește momentan. Economia merge greu.
Cât e avansul pentru locul ăsta?
Zece milioane.
Zece milioane?
Doamnă.
Ascultați-mă!
Vă dau zece milioane de woni avans
și încă 20 de milioane ca să plătiți chiria restantă.
Dacă lăsați totul aici și plecați,
o să vorbesc cu cineva și o să mă asigur că acest loc
se vinde la un preț bun. Ce ziceți?
- Treizeci de milioane? - Da.
Dacă vreți să luați ceva, n-aveți decât.
E în regulă, n-am ce să iau.
Dar chiar îmi puteți da 30 de milioane de woni?
Doamnă, vi se pare că glumesc?
Dacă nu mă credeți, semnăm un contract acum.
Vă plătesc în avans.
Dar să nu aveți pretenții, indiferent cât de mult iau
pe acest loc prin cunoștința mea.
Bine?
Desigur.
Aveți grijă!
Unu, doi, trei!
La naiba, ce căutăm aici?
Domnule!
Am curățat locul.
- Da? - Da.
- Vino aici! - Bine.
- Dacă ai terminat cu asta… - Da, dle.
- …fă-mi rost de un tâmplar bun. - Câți tâmplari?
Vom avea nevoie de șase mese de cazinou.
- Adu câți poți. - Bine, domnule.
Hei, Moosik!
Am găsit 12 dealeri.
- Când vin? - Le-am zis să vină în weekend.
- Bine. Vino aici! - Bine.
- Bine, atunci. - Da.
Du-te și adu-mi
doi dintre cei mai buni bucătari din Daejeon!
Cei mai buni bucătari?
Știi tu, doamnele alea care gătesc excelent acasă.
Bine. Apropo, băieții n-au unde să doarmă.
Unde vor dormi dealerii?
Închiriem camere la un motel în zonă. Nu-ți face griji!
Cred că dealerii vor dar bir cu fugiții
dacă îi punem să lucreze ture de 12 ore.
Mă scuzați, dle.
- Putem vorbi, vă rog? - Da?
- Din întâmplare… - Da?
…știi pe cineva specializat în construcții temporare?
Desigur. Un prieten de-ai mei face.
- Serios? - Da.
E grozav.
Vreau o încăpere termoizolată acolo pe acoperiș.
Pentru 12 persoane.
O să-l sun.
- Bine. Mulțumesc. - Cu plăcere.
Bine.
Futu-i, hai să încercăm!
Subtitrarea: Ileana Bighiu