Toto drama je smyšlené, osoby, místa, organizace,
a všechna jména, prostředí a události zobrazené v tomto dramatickém seriálu
byly vytvořeny fiktivně. Žádné ztotožnění se skutečnými osobami,
podniky, místy, událostmi a produkty, není zamýšleno a nemělo by být vyvozováno.
AGILES, FILIPÍNY, 2015
Haló?
Druhé patro 203.
Už tam skoro jsme.
Místnost 203.
KOREJSKÉ MĚSTO
MINOVO PORADENSTVÍ
Pomozte mi!
GANGNAM SALON KOSMETICKÝ, KADEŘNICKÝ SALON
Šéfe.
Znáš to rčení: „Žádná věčná moc neexistuje?“
Cože?
Je to o květinách.
Žádná květina nemůže kvést deset dní.
Třešňové květy nebo zlatice během deseti dní zvadnou.
Tohle to znamená.
Jen se podívej.
Všechny květy opadaly.
Není to „věčná moc“. Jsou to květiny.
Žádné věčné květiny neexistují.
Je to metafora politické moci.
Musíš začít víc číst.
Politická moc nakonec nic neznamená a život také ne.
Všechno je bezvýznamné a marné.
Bože, ty jsi ale trapný.
Dobře.
Hej.
Proč to najednou vytahuješ?
Snažíš se mi něco říct?
Ne, jen říkám, že život je takový.
Haló.
HOTEL BOLTON - KASINO
Ano, šéfe.
Půjdu tam sám. Počkej tady.
Ale…
Ahoj, pane Cha. Jak se máte?
-Dobře. -Tudy, prosím.
-Vaše oblíbené místo. -Ano.
Jako obvykle?
Vypadá to na pomalý den, že?
Možná si na pláži užívají slunce, pane.
Sháněl se po mně nějaký Američan?
Zatím ne, pane.
Promiňte. Jen donesu vaši objednávku.
Je tady.
No tak, rychle.
JOE NBI: PAST. VYPADNI! HNED!
Hej! Ven!
Ven!
-Hej, stůj. -Nehýbej se!
-Polož to! -Polož to!
-Odložte zbraně!
-Polož to! -Odložte zbraně.
-Polož to! -Polož to!
Sedni si.
Ruce vzhůru.
Cha Moosiku, zatýkám vás za vraždu Min Sokčunga.
Cože?
Říkám, že vás zatýkám za vraždu Min Sokčunga.
Vy víte, kdo jsem?
Ano, vím.
Tohle je zatracená chyba.
Ne, ty jsi ta chyba.
-Sakra. -Spoutejte ho.
Tihle zkurvení parchanti.
Hej!
Tým dva.
Spoutejte ho a naložte do policejního auta.
IMIGRAČNÍ ÚŘAD, FILIPÍNY
POLICIE
Nejhledanější uprchlík z Jižní Koreje, Cha Moosik,
byl zatčen za vraždu.
Právě přijel!
Pane, proč jste zabil Min Sokčunga?
Pane. Odpovíte mi, pane?
IMIGRAČNÍ ÚŘAD
Všichni se prosím usaďte.
Posaďte se. Tisková konference začne za chvíli.
Tisková konference může začít.
Čas na otázky.
První otázka.
Ano, madam.
Děkuji. Proč jste zabil pana Mina?
Dobrá, druhá otázka?
Ano, pane.
Ví se o vás, že jste si byli velmi blízcí. Stalo se mezi vámi něco?
A byl to důvod té vraždy?
Další otázka.
Ano, pane.
Přiznáváte se také k zabití těch tří členů čínského gangu?
Dobře, další otázka.
Ano, madam.
Existuje také obvinění, že jste zabil někoho jiného.
K tomu se také přiznáváte?
Kašlu na to.
VELKÁ SÁZKA
KASINO BAR
KJONGNAM, JANGSAN, 1972
Řeknu vám něco o svém dosavadním životě.
Když jsem byl malý, moje rodina byla chudá, tak mě matka nechala v ústavu.
Říkala, že pro mě za měsíc přijede,
ale už jsem tam trávil své druhé jaro.
Nikdy tam neměli dost jídla.
Zase polévka z řas.
-Pořádně to pokousej, ano? -Tak si dej jen nudle.
Nemám rád nudle. Jsou moc slané.
Mně chutnají.
Můžu dostat hodně nudlí?
-Ještě trochu. -Tak už běž.
Nevidíš za sebou ty děti ve frontě?
Vrať se, jestli budeš chtít víc.
-Běž. -To říká vždycky.
Polévku z řas, prosím.
Kéž bych si mohl dát maso.
Když uvaříš kuře a dáš si ho s rýží…
Měl jsi někdy smažený kuře?
Ty umíš smažit kuře?
Jasně! Je hrozně dobré, když to usmažíš.
Je to jako jíst chipsy.
Nelži mi. Nikdy jsi neměl smažené kuře.
Přísahám, že už jsem ho měl. Ve městě jsem ho měl.
Smaží je v hrnci a prodávají je.
Vážně?
Ale na tom nezáleží. Nemám žádné peníze.
Chceš chytit pár mravenců a prodat je?
Stařík v obchodě s bylinnými léky říkal, že mi dá peníze
-za ohnivé mravence. -Kde bychom je našli?
Vidíš tamhletu tygří jeskyni?
Tam je spousta ohnivých mravenců.
-Vážně? -Jo!
Hele, co když z toho fakt vyleze tygr?
Žádní tygři tam nejsou.
Všechno je to lež.
Mám strach, Moosiku.
Buď zticha a pojď za mnou.
To pálí…
To pálí!
No tak, rychle!
No tak!
Rychle. Dej je do pytle.
Hej, podrž to!
-Chytili jsme mravence. -Cože?
Ohnivé mravence.
Proboha, děti!
Po kousnutí ohnivými mravenci můžete zemřít.
My neumřeme.
Seženeme ti další.
To je jedno. Přejete si zemřít?
Tady.
Příště mi přines stonožky.
-Stonožky? -Jo.
Dobře.
Stonožky?
Jdeme.
-Počkej chvíli. -Dobře.
Vidíš? Už mi věříš?
Vypadá to skvěle.
Běžte pryč.
-Odháníte mi zákazníky. -Můžeme to zaplatit.
To není ani zdaleka dost.
Zmiz.
SMAŽENÉ KUŘE
Řekl jsem ať vypadneš!
Máte peníze?
Za tohle nic nekoupíme, tak si zahrajeme kámen, nůžky, papír
a dáme všechny peníze jednomu z nás.
Dobře, platí.
Kámen, nůžky, papír!
-Ano! -Ano!
Vyhráli jsme!
Už jsem vyhrál dvě kola.
Dej mi 100 wonů.
Další.
Kámen, nůžky, papír!
-Ano! -Ano!
Dejte mi 100 wonů.
Tady.
-Vsadíme se o peníze, které oba máme. -Kolik máš?
Jsi blbej? Mám 400 wonů.
Když prohraju, chytím ti deset stonožek.
Můžeš je vyměnit za 500 wonů
-v obchodě s bylinnými léky. -Vážně?
-Opravdu umíš chytat stonožky? -Jistě, že umím.
Fajn. Jdeme na to.
Musíš vyhrát.
Kámen, nůžky, papír!
To je ale prase. Nemůžu uvěřit, že tu velké kuře snědl sám.
Neměli jsme navrhovat složení peněz.
No, jestli chceš něco jíst, měl by sis dát dobré jídlo.
Je lepší nic nesníst, když to nemůžeš sníst všechno.
Bože.
Nic tu není.
Čonghyune!
Co?
Proč se to tak těžko žvýká?
Prostě to sněz.
-A proč je to tak slané? -Co to děláte?
Co jsi to jedl?
-Nic. -Nic.
Co to máš s obličejem?
Nehýbej se.
To bylo pro prasata. Proč jsi je sakra jedl?
Kdy se vrátí moje matka?
Ticho.
Nechci, abyste nakazili ostatní děti. Zůstaň tady, ano?
-Ano, madam. -Ano, madam.
Bože.
To je všechno kvůli tobě!
Ne, je to kvůli tobě!
Čonghyune, půjdu odsud pryč.
Kam půjdeš?
Do velkého města.
Určitě je tam hodně jídla.
Byl jsi někdy v Tegu? Prý je obrovské.
Ty idiote. Soul je ještě větší.
Soul?
Slyšel jsem, že tam lidi každou chvíli přepadnou.
-Lžeš. -Nelžu.
Přepadnou každého, kdo je z venkova.
To ne.
Co je to?
Možná máme návštěvu.
Doufám, že je to máma.
Leda ve snu.
Děkuju.
Není zač.
Matko!
Moosiku!
SIROTČINEC NADĚJE
Moosiku!
Jdu trochu pozdě, že?
Ale to nevadí. Jsem tady.
Stýskalo se ti po mně, broučku?
Mrzí mě to.
Moc mě to mrzí, Moosiku.
V té době se matky pro děti vracely jen zřídka,
když je zanechaly v ústavu.
Život pro ni byl pořád těžký…
-Mami. -Ale musela se cítit provinile.
KJONGBUK, JONGDŽU, 1975
-Dobrý den. -Dobrý den.
Moje matka tvrdě pracovala, aby se uživila, dělala domácí práce.
V té době výplaty ještě neexistovaly.
Dostávala jen zbytky jídla z banketů.
Stůj!
Chytil jsi jich tolik.
Jeden, dva…
Chytil jsi jich 30.
Stará žena, která žila v domě s taškovou střechou,
mi dala za každého chyceného pulce jeden won.
Moc mě to bavilo.
Děkuju.
Přijď zas.
Moosiku!
Vezmi to domů.
Běž. Rychle.
Běž!
Nepozdravíš mě?
Přesně tak.
Můj otec se jmenoval Čanggun,
byl slavný gangster v provincii Kjongsang.
Byl pořád ve vězení.
A co přílohy?
Promiň. Neměla jsem peníze.
Vídáš se s někým jiným?
Cože?
Určitě ti dělá radost, když tu nejsem. Že jo?
Co jsi celou tu dobu dělala? Podvádíš mě?
Bože.
Já se o tebe celou dobu starám.
O čem to mluvíš?
Nebyla bych tu, kdybych měla poměr.
Už bych utekla.
Chceš zemřít?
-Nečum na mě tak. -Matko!
Učitelka mi řekla, ať tě přivedu do školy.
Učitelka mě chce vidět? Máš nějaké potíže?
-Ne, nemám. -Tak proč?
Půjdu s tebou.
Takže opak pilnosti je lenost, že?
-Ano, madam. -A co opak hory?
-Pole! -Pole!
Velmi dobře. A co vepředu?
-Vzadu! -Vzadu!
A co úzká?
-Široká! -Široká!
Pane, Moosik toho příliš moc neví.
Nedokáže držet krok se třídou.
No tak.
Studenti se do školy chodí učit.
Proč by chodili, kdyby všechno věděli?
Je sice ve čtvrté třídě, ale korejsky číst neumí.
Myslím, že v první a druhé třídě vynechal hodně hodin.
Ve čtvrté třídě nemůžeme Moosika učit číst a psát korejsky,
jediná možnost, jak to dohnat je,
že ho s matkou naučíte číst doma.
'75 HNUTÍ ZA NOVOU VESNICI JONGDŽU
KUPUJEME A PRODÁVÁME STARÉ KNIHY
ŽENSKÝ ŽIVOT
Na, přečti si to.
Ty spratku. Podívej.
-A. -A.
-Ženský. -Ženský.
-A teď dohromady. -Ženský.
-Co to znamená? -Holka.
Jo, holka.
Holčičí život.
To je, však víš…
Je to o tom, jak holky žijou, nebo tak něco, jasný?
Tady, spisovatel.
Maupassant.
Musíš víc číst.
Musíš si číst, když chceš mít nějakou cenu.
Chápeš?
-Na, sněz tohle. -Chápu.
Je jedna věc být nevzdělaný,
ale ani jsi ho nenaučila číst?
Myslela jsem, že se to naučí ve škole. Nevěděla jsem to.
Bože. Jsi ubohá.
A ještě něco.
Mám v plánu tady něco rozjet,
tak nikomu ani slovo.
Rozumíš?
Ano.
-Pojď. -Počkej.
Jen chvilku počkej.
-Nikam nespěcháme, no tak. -Ukaž nám to.
-Sakra. -Tady.
-Hej, počkej chvíli. -Do prdele.
-Dobře. Potřebuju pozitivní energii. -No tak, pošli ji!
Bože.
Nikdy nevíš, dokud to nezkusíš.
No tak, pošli to dál.
Mám to.
-No tak, pozitivní energii. -Pošli ji, rychle.
Tahle je špatná. Sakra.
Do prdele.
Ty zasranej idiote.
Řekl jsem, ať na můj povel složíš.
-Ty zasranej idiote. Měl jsem dvě esa. -Ty zasranej idiote..
Měl jsem full house, esa full house,
takže by to nefungovalo.
Dobře, fajn. Sakra.
Chlape, ty jsi takový idiot.
Víš, kolik peněz bychom za to dostali?
Řekl jsem okej.
Měl jsem z toho tak dobrý pocit.
Ty zasranej idiote, k vydělávání peněz používej své schopnosti, ne odvahu.
-Kurva. -Hej.
Jestli budete podvádět, useknu vám ruce.
Rozumíte?
-Ano. -Ano, pane.
Vraťte se dovnitř.
HOVĚZÍ NUDLE SAMJANG.
To je ono.
-Koukejte! -Jdeme na to.
-Bože. -Bože, to je horký.
Koukej.
-Tady máš. -Tos teď uvařila?
-Ano. Dobrou chuť. -Vypadá to skvěle.
Tady. Můžu dostat energetický nápoj?
Máme energetické nápoje?
Ne, nemáme.
Hej, Moosiku.
Běž na hlavní silnici a dones mi dvě krabice energetických nápojů.
Dobře.
Kdo je to?
To jsem já.
Bože.
Kdo?
Jsi Čanggunův syn. Co potřebuješ?
Dvě krabice energetických nápojů.
Energetických nápojů?
Dobře.
Bože, chlapče.
Nemůžu uvěřit, že se takhle pozdě v noci namáháš.
Tady, vezmi si to.
-Děkuji, pane. -Jistě.
Na shledanou.
Přeháníš to.
-Vidíš? Prohrál jsi. -Sakra, prohrál jsem.
-Děkuju. -Tady máš.
-Ukaž mi je. No tak. -Sakra.
-Dělej, co umíš. -Tak jo, jdeme.
-Byl jsem od začátku v háji. -Můj čas nadešel.
-Ty taky. -Jistě.
Obejdi to.
Dorovnávám těch pět milionů a zvyšuju na dalších 20.
Ukažte karty.
Sakra.
Asi mám dneska šťastný den.
Co to děláš?
ŽIVOT ŽENY
Napiš si to stokrát.
Dobře.
Tehdy mě studium začalo bavit.
Líbilo se mi, když mě otec něco učil.
Ale pak…
Co jsem ti říkal o podvádění?
Co jsem řekl? Ty parchante.
A tenhle parchant.
Promiňte, pane.
Říkal jsem, ať nepodvádíte.
Ty hajzle. Vy zasraní pitomci.
Můj otec byl zase zavřený, protože někoho zmlátil.
Kvůli tomu k nám přestali chodit jeho hosté.
Moosiku.
Co teď
budeme dělat?
STANICE TEDŽON
TEDŽON, 1976
Odjeli jsme s matkou do Tedžonu,
když jsme slyšeli, že je tam můj otec uvězněný.
Víte, je to zvláštní.
Otec ji tolikrát zbil, ale ona odešla, aby se o něj postarala.
CENTRÁLNÍ OBCHODNÍ DŮM VÝPRODEJ
RESTAURACE JON-ČCHUN
Už ses sem přestěhovala nadobro?
Ano a…
Nemáme kam jít.
Dáte nám pokoj, když tu budu pracovat?
Dokážeš rozvézt jídlo i ty?
Samozřejmě.
Hej. To nemůžeš jíst. To je pro zákazníky.
Na, dej si tohle.
A babiččin vnuk se učí, tak buď potichu.
-Dobře? -Dobře.
Kupte si prosím noviny.
-Jdu na to. -Do toho.
-Kupte si prosím noviny. -Noviny na prodej.
Moosiku!
-Co? -Čonghyune, jsi to ty?
Nenapadlo by mě, že tě tu uvidím. Co tady děláš?
A co ty?
Tohle je divné. Tebe bych tu nečekal.
Že ne? Rád tě vidím.
Proč jsi tak hubený?
Utekl jsem ze sirotčince.
Měl jsem hlad.
Co to děláš?
-Prodáváš noviny? -Jo.
Když je prodám, bude to stát za to. Dostanu za ně zaplaceno.
-Vážně? -Jo!
PAK ČONGHJON
-Kolik stojí jedny noviny? -Sedmdesát wonů.
Dobře. Když přinesete 70 wonů, vezmu si 50 wonů
a vy 20 wonů.
-Rozumíte? -Ano, pane.
Ale když prodáte míň jak pět výtisků,
dostanete ránu za každou kopii, kterou jste neprodali, dobře?
Ano, pane.
Tak je běžte prodat.
Dejte mi jich víc.
Nebuď drzý. Vypadněte.
Dejte mi víc. Chci 100 kopií.
Hej! Nemůžu prodat pět kopií.
-Zbláznil ses? -Prodám je všechny.
Chci 100 výtisků, prosím.
Kupte si prosím noviny.
Noviny na prodej.
-Noviny na prodej. -Noviny na prodej.
-Kupte si, prosím.
Noviny na prodej.
Krásná dámo, mohla byste si koupit noviny? Prosím?
Kolik stojí?
70 wonů.
-Moment. -Nepotřebuju drobné.
Děkuji!
Hej.
Proč jim nevracíš drobné?
Jen tak můžu vydělat.
Zkuste to taky a řekni, že je to 100 wonů.
O čem to mluvíš?
Noviny na prodej.
Kupte si prosím noviny.
Krásná dámo, kupte si prosím noviny.
Prosím?
DIVADLO SONYANG
Noviny na prodej.
-Zlato, kup si noviny. -Hej, chlapče. Kolik za jedny?
-Sto wonů. -Sto wonů?
Co to děláte?
Kupte si prosím noviny.
DĚTSKÝ DENÍK, NOVINY
Ustupte.
-Kolik vám jich zbývá? -Tři, pane.
Poslední dobou jsi tak líný.
Tak líný!
Zmiz.
Hej, ruce vzhůru!
Co je to s vámi dvěma?
Proč jste se vrátili tak brzy? Kde máte noviny?
Všechny jsme je prodali, pane.
Teď mi lžete?
Víš, jaký lidi nesnáším nejvíc ze všeho? Lháře.
Co to děláš?
TEDŽON, 2000
Dobrý den.
-Zdravím. -Ano, pane.
-Kde je šéf? -Ve své kanceláři.
Dobře.
Jsem zpátky.
Ahoj. Posaď se.
Proč?
„Proč?“ Co se to tu děje?
Proč nám chybí peníze?
No…
Ani nezačínej. Máš tam 300 strojů,
ale vydělal jsi jen 1,5 miliardy.
Gang Fiveway neposílá peníze.
Tak jim řekni, ať je pošlou.
To jsem udělal. Vážně si myslíš, že jsem to neudělal?
Prostě mi nadali.
Od teď už neobchoduj s gangstery.
Nikdo z nich neplatí. Prostě s nimi neobchoduj.
-Gang Fiveway? -Ano.
Kolik ti dluží peněz?
Měli mi dát 1,5 miliardy.
Nemůžeš po nich prostě jít a poslat jim vzkaz?
Jít po nich? Nemůžu to udělat jen tak.
Vždyť se zabývají i s nelegálními dárkovými kartami.
-Nemůžeš je prostě nechat zabásnout? -V tom je dneska každý.
A jak po nich mám jít?
No tak, najdeš způsob, jak po nich jít.
Vím, že to dokážeš. No tak.
-Hej. -Ano?
Pracuju pro tebe?
Parchante jeden.
Myslíš si, že mi můžeš rozkazovat s kapesným?
Já ti nerozkazuji. Žádám tě o pomoc.
Vlastně tě žádám o laskavost. Jak ti tím rozkazuji?
Když zakročím, půjdou i po tobě.
Zvládneš to?
Ne, jistěže ne. Proto jsem za tebou přišel.
-Čiyoungu. -Ano.
Jestli jsi tak zoufalý,
promluv si s Moosikem.
S Moosikem?
Na tyhle věci není nikdo lepší než Moosik.
Jsme tu, pane.
-Ano? -Ano, pane.
Pane, zapomněl jste tohle.
Dobře. Dobře.
Počkejte tady.
-Ano, pane. -Dobře?
-Ano, pane. -Nikam nechoďte.
Globální talent?
Anglická akademie Cha?
-A nezapomeň si úkoly, dobře? -Dveře se zavírají.
-Ahoj. -Dveře se zavírají.
ANGLICKÁ AKADEMIE CHA „ANGLIČTINA JE SNADNÁ!“
Výtah jede dolů.
-Děkuji, madam. -Postarejte se o ni, prosím.
-Samozřejmě. Ahoj, Nayoon. -Ahoj.
-Uvidíme se později. -Zatím.
To zvládneš!
Moosiku, nemůžu uvěřit, že sis otevřel školu.
Jsme nejlepší akademie v Tedžonu.
Máme nejvíc zahraničních instruktorů.
Vážně?
Na tohle se těžko zvyká.
Mimochodem, co teď děláš ty?
-Já? -Jo.
Pracuju v IT. Počítače a tak.
Jaké „T“?
Prodáváš trička?
V dnešní době je IT fakt trend.
Jsou tu děti.
Proč jsi tady?
Chtěl jsem tě požádat o laskavost.
Ale podle toho, co tu děláš, to nebude fungovat.
Moosiku.
Postarám se o tvou budoucnost.
O čem to sakra mluvíš?
Tak mluv.
Moosiku, víš, kolik si měsíčně vyděláme?
Kolik?
Naše čisté příjmy jsou přes pět miliard.
A tyhle stroje mají hodnotu přes deset miliard.
Tyhle věci jsou tak žádané, že se prodávají jako housky na krámě.
Nastavíš ziskovou sazbu
a máš zaručený normální zisk. Ani to není nelegální.
Vláda tenhle průmysl podporuje.
Je to naprosto legální.
Nemáš se čeho bát.
-Hele. -Jo?
Když to udělám,
prodáš mi stroje za původní ceny?
Samozřejmě.
Počkej.
Něco mě napadlo.
Znáš Mangchiho, že? V Pusanu?
-Mangchi? -Ano, Mangchi.
Otevřel si bar v Busanu, je to trhák.
-Jo? -Jasně.
Otevřel si kasino bar?
Jo. Nápad pochází z Japonska
a lidé tam zřejmě můžou legálně hrát.
-Šéfe. -Co?
Taky jsem o tom slyšel.
Je to hezké.
Co kdybychom si zajeli do Pusanu na sashimi?
Jasně. Tak jo.
PUSAN
Hej, pane Mangchi!
Hej, kámo! Doufám, že cesta byla dobrá.
Dlouho jsme se neviděli.
Co to je?
Co?
Podívej na tu lesklou věc. Takže teď jsi pracháč, co?
Dobrý den, pane.
Jo.
-Představ se, to je Moosik. -Těší mě.
Bože. Dobrý den, pane.
-Hodně jsem o vás slyšel. -Dobře.
-Těší mě. -Mě taky.
Pojďte dovnitř. Pojďte za mnou.
Dobře, jdeme.
Počkám tady, šéfe.
Dobře. Neudělej žádnou hloupost.
BANKA RYBÁŘŮ
Čiyoung!
Toto je první jihokorejský bar s kasinem.
Je to v podstatě jako ve filmu.
No jasně!
Kdo si objednal kávu? Mám tady objednávku kávu!
Dneska to vypadá dobře.
Měl by se tu objevit každou chvíli.
-Takže tady bývala banka? -Ano, to bývala.
Nestojí to za řeč.
Když zkrachovali, celé jsem to tu předělal.
Nové stoly, žetony a tak.
Na tomhle povolení je napsáno bar.
-Je to jen hospoda. -Není to nezákonné?
Hej! Nepoužíváme hotovost, takže je to legální!
Sakra, dneska není dobrý den.
A co je tohle za hru?
-Znáš Baccarat? -Baccarat?
Jo.
Tady, podívej. Je to snadný.
-Bankéř je na týhle straně. -Jo.
A hráč je na tamté straně.
Jeden z nich vyhrává.
-Jsou to sudé a liché. -Sudé a liché?
Jak se to hraje?
Zkus to. Naučíš se to rychle.
Moosiku, proč to nezkusíš ty?
-Já? -Jo.
Dobře. Tak já to zkusím.
-Patnáct? Dobře. -Patnáct.
Bankéř.
Bankéř!
-Promiň. -Promiň.
Je to tady. Mám to!
Přesně tak!
Ano, přesně tak.
Dáme si pauzu?
Ne, chci hrát dál.
Bankéř na devět, bankéř vyhrává.
Prohrál jsi?
Ne.
-Vyhrál jsi něco? -Vyhrál jsem.
Vyhrál jsi?
Hej, Chiyoung. Myslím, že to chápu.
-Pojďme. Jsem unavený. -Pane.
Jde si pro výhru.
Bože, musel jsi vyhrát.
-Kolik to je? -Je to 1,9 milionu wonů, pane.
Panenko skákavá.
Zdá se, že první kolo jsi odehrál dobře.
Co to je?
Poukázky. Poukázky na alkohol.
Pojďte za mnou.
-Za tebou? -No tak.
Děkuji.
Za mnou.
Kam šel ten parchant?
-Tudy. -Kam?
Tady?
Probuď se!
-Do práce! -Šéfe!
Bože, táhne z tebe alkohol.
Ty jsi pil!
-Tady, proměň to. -Ano, pane.
Ty parchante, tohle má cenu 800 000 wonů. Je to 30 let staré!
Kolik celkem, šéfe?
Je to 1,9 milionu wonů!
-Vyhrál hodně. -Já tě zabiju, ty spratku.
Tady máte.
Tady.
Pojďte za mnou.
Opatrujte se, pane.
Tudy, prosím.
Vítejte, pane.
-Vyměnil byste mi tenhle alkohol? -Jistě.
Dnes jste toho donesl fakt hodně.
Děláte to tak kvůli těm omezením?
Přesně tak. Když to děláš takhle, je to legální.
Na tom není nic nelegálního.
Tohle je naprosto normální obchod.
-Takže podnik si vezme jen 10 %? -Jo.
Zákazníci si nechají zbytek výhry.
Ale když přijdeš o všechny peníze…
No tak, pane.
Žádný strach.
S hazardem je to tak, že kasino vždycky vyhraje.
Ať se snaží sebevíc, nikdy nemohou neporazit kasino.
-Prosím. -Díky.
Pane.
Gratuluji.
Jsem zpátky.
Dobrý den, pane.
Zeptej se Moosika, jestli se bavil.
Bavil jste se, pane?
-Hej. -Jo.
Čiyoungu.
Pojďme se do toho pustit.
Myslím, že budeme potřebovat hodně lidí.
Peníze si budeme muset rozměnit venku a také je měnit.
Nemusíme to komplikovat.
Můžeme jim to dát v hotovosti.
Já se postarám o poldy.
Ty musíš jet do Čongsonu a sehnat nějaké dealery.
Kolik jich chceš?
Asi dvanáct a chci ty dobré.
-Tak já nám najdu prostory. -Dobře.
-Hej, Sangchule. -Ano, pane?
-Vyznáš se v Tedžonu, že? -Velmi dobře, pane.
Pojďme se porozhlédnout po okolí.
Hruď. Obličej.
Břicho, hrudník, hrudník.
Hruď…
-Dobrý den, pane. -Co je to? Tanec za svitu měsíce?
-Kde to je? -První patro, tamhle nahoře.
Tady žádný byznys. Vůbec žádní zákazníci.
Kde mám zaparkovat?
Zaparkujte tamhle, pane.
Mám zaparkovat?
Ne, prosím, vystupte. Dovolte.
Proč je tu v tuhle dobu tak prázdno?
Vítejte.
Může si tohle místo vůbec dovolit nájem?
Dřu jako kůň. Vzhledem k ekonomice a tak.
-Vy jste majitelka? -Jo.
Můžu s vámi mluvit?
O co jde?
Takže,
i když to tu prodáte, nedostanete žádné prémie, že?
Prémie, to tak.
Budu ráda, když to pokryje dlužný nájem.
A poplatky za zařízení?
Poplatky za zařízení nikdo neplatí. Ekonomika je pomalejší než dřív.
Kolik je kauce za toto místo?
Deset milionů.
Deset milionů?
Madam.
Vyslechněte mě.
Dám vám 10 milionů wonů na kauci
a k tomu dalších 20 milionů, abyste zaplatila dlužný nájem.
Když tady všechno necháte a odejdete,
promluvím s jedním známým a zajistím,
že se to tu prodá za dobrou cenu. Co vy na to?
-Třicet milionů wonů? -Ano.
Jestli si s sebou chcete něco vzít, tak prosím.
To je v pořádku, není co vzít.
Opravdu mi můžete dát 30 milionů wonů?
Madam, vypadám, že si dělám legraci?
Jestli mi nevěříte, podepište se mnou smlouvu.
Zaplatím vám předem.
Ale nesmíte si stěžovat, bez ohledu na to, jak vysokou cenu dostanu
díky mému známému.
Dobře?
Samozřejmě.
Opatrně.
Raz, dva, tři!
Sakra, co tady vůbec děláme?
Pane!
Všechno jsme vyklidili.
-Jo? -Ano.
-Pojď sem. -Dobře.
-Jestli jsi s tím už skončil… -Ano, pane.
-Sežeň mi dobrého tesaře. -Kolik tesařů?
Budeme potřebovat asi šest kasinových stolů.
-Prostě jich sežeňte co nejvíc. -Dobře, pane.
Hej, Moosiku!
Zrekrutoval jsem 12 dealerů!
-Kdy přijedou? -Řekl jsem jim, ať přijedou o víkendu.
-Dobře. Pojď sem. -Dobře.
-Tak dobře. -Jo.
Teď mi sežeň
dvě nejlepší kuchařky v Tedžonu.
Nejlepší kuchařky?
Však víš, dámy, které jsou skvělé kuchařky.
Dobře. Mimochodem, kluci nemají kde spát.
Kde budou spát dealeři?
Můžeme pronajmout pokoje v motelu. Neboj.
Myslíme, že dealeři utečou,
když je necháme dělat 12hodinové směny nebo tak něco.
Promiňte, pane.
-Na slovíčko, prosím. -Ano?
-Neznáš někoho… -Jo?
kdo se specializuje na dočasné budovy?
Jistě. Jeden z mých přátel.
-Vážně? -Jo.
To je skvělé.
Na střeše chci ubytovnu.
Pro 12 lidí.
Zavolám mu.
-Dobře. Děkuju. -Jasně.
Tak jo.
Seru na to, zkusíme to.
Překlad titulku: Silvie Golda Banzet