Følgende historie er baseret på virkelige hændelser.
Navne og detaljer er blevet ændret.
Mor.
Mor
Mor!
Mor.
Mor, mor!
Mor!
Mor, mor.
Mor, mor!
Mor!
-Så... -Hvad er det, du laver?
Jeg fortæller senere. Tag hen til mors sommerhus. Hen til farmor.
-Men hvorfor? -Gør nu bare, som jeg siger.
-Vent udenfor. Hvorfor det? -Jeg fortæller senere.
Hvad har du lavet?!
Det er den 10. oktober 2014.
Klokken er 07.27.
Hej! Kom indenfor.
Hvad er der sket?
Jeg har været i slagsmål.
Shit!
Med hvem?
Det ved jeg ikke. Det var...
Bare nogle idioter.
-Polakker, tror jeg. -Okay.
Gæstearbejdere... Jeg ved det sgu ikke...
Men det gik fint nok, for jeg slog alle tre ned.
Ja. Det var godt.
Så kørte jeg bare rundt hele natten, og så tænkte jeg på dig, og...
Vi må hellere lægge en forbinding på det der.
Men det skal lige renses først.
Føles det fint sådan?
-Jeg er bare så rasende. -Det kan jeg godt forstå.
Jeg burde have slået dem ihjel.
Det kunne jeg sagtens have gjort. Bare slået dem ihjel.
Og smadret hovederne på dem.
Jeg er ked af, at det er blevet så trist.
Det er helt i orden.
Hold bare hånden lidt i ro.
Sådan.
Marcus?
Morgenmaden er klar.
-Er det her Myra? -Ja.
Sød!
Du har virkelig lavet et flot værelse til hende.
Meget flottere end Sannas.
Tak, men skal vi ikke spise? Jeg har lavet røræg...
Hvis der bliver noget mellem os, så skal du bare vide-
-at jeg kommer til at behandle din datter fuldstændig som min egen.
Jeg gør ingen forskel. Hun er lige så vigtig.
Det var godt.
Ja.
Alle hader mig.
-Nej... Det passer vel ikke? -Jo.
Nej!
Alle hader dig ikke.
Jeg hader dig ikke.
Gør du ikke?
Nej, selvfølgelig gør jeg ikke det.
Er du sikker?
Ja. Jeg ville aldrig hade dig.
Aldrig nogensinde.
Ligemeget, hvad du gør, eller...
...hvad du har gjort.
-Det her smager bare så godt. -Det var godt.
Det gør det. Sanna har aldrig lavet det så godt.
-Har hun ikke? -Nej, aldrig.
Jeg slår op med hende.
Aha? Hvorfor det?
Det er bare, fordi...
Gnisten er ligesom forsvundet.
Alt er bare...
-Vi har ikke haft sex i et halvt år. -Av!
-Ja, av. -Av, ja...
-Man har jo sine behov. -Ja, det har man.
Ja...
Men er det nu så klogt?
Hvis Bengt bliver fundet, så kommer hun...
Så hvad?
-Så arver hun jo en masse penge. -Og?
-Tror du, jeg er ude efter pengene? -Nej, slet ikke.
Det troede Bengt. At jeg fandt sammen med Sanna for pengenes skyld.
-Jaså? -Ja.
Den gamle idiot! Han fortjener...
Jeg ville aldrig gå efter penge.
Nej, det tror jeg skam heller ikke.
Du virker slet ikke som sådan en.
Hvordan virker jeg så?
Det ved jeg ikke. Sådan...
Lidenskabelig, måske.
-Ja, det er jeg. -Det kan jeg forestille mig.
-Utrolig lidenskabelig. -Ja.
Ikke som Sanna.
Hvordan er hun da?
Kedelig, sur, vred...
-Okay. -En hystade.
Ved du, jeg måtte køre hende til psykiatrisk afdeling?
Er det rigtigt? Hvad skete der?
Hun brød bare sammen. Kunne ikke mere.
-Hvad drejede det sig om? -Hvad mener du?
Det drejer sig måske om Bengt og hans forsvinden.
Hvad er der galt?
Det er bare noget med maven.
-Er alt vel? -Ja.
-Er du sikker? -Ja.
-Hvad er det? -Ikke noget.
Hvad mener du med "ikke noget"?
Nej, det er chiafrø.
De indeholder antioxidanter og alt muligt sundt. De er gode for maven.
Jeg har aldrig mødt sådan en som dig.
Som kan så meget.
Du er bare så klog.
Tak.
Jeg tænker hele tiden på dig.
Jeg er helt vild med dig.
-Mm... -Kan du lide mig?
Ja...
Det er jo bare lidt kompliceret lige nu.
Du har jo Sanna, og jeg leder efter Bengt.
Det ville være rigtig godt, hvis det kom i orden, inden du og jeg...
...begynder på noget.
Jeg tror, du ved noget...
-...om Bengts forsvinden... -Jeg skal på toilettet.
Se, Astrid. Der er kantareller. Der.
Se!
Der.
Marcus?
Vil du ikke have mere at spise?
Skal vi ikke tale sammen i stedet for?
Hør...
Jeg tror, du ved noget om Bengt.
Og jeg tror, du vil fortælle mig om det.
Nu lyder du som politiet.
Jeg er ikke politiet, Marcus.
Jeg er leder af Missing People.
Hvis du fortæller mig, hvor Bengt ligger, så kan jeg ligesom...
...komme til at finde ham.
Så er det overstået. Alt det irriterende.
Jeg skal bare vide, hvor Bengt ligger.
Jeg er endda ligeglad med, hvordan han havnede der.
Og at alle beviser og den slags er blevet ødelagt for længe siden.
Dna'et... Det bliver ødelagt efter så lang tid.
-Mener du det? -Ja.
Jeg har læst en masse om den slags.
Og talt med politiet, når vi søgte.
Jeg ved, det er sådan.
Okay.
Jeg ved ikke noget om Bengt...
Du lyver!
Når man er tynget af noget, hjælper det altid at tale om det.
Man får det meget bedre bagefter.
Så kan vi lægge alt bag os og begynde på en frisk.
Se fremad i stedet for.
Så kunne vi gøre noget ved den gård, vi talte om.
Vil du ikke det?
Du og jeg.
-Fortæl nu, Marcus... -Jeg skal på toilettet. Hold op!
Du skal ikke fortælle mig, hvad jeg skal. Det skal ingen!
-Undskyld... -Hverken du, Sanna, far. Ingen!
Alle skal hele tiden bestemme over mig.
Sige, hvad jeg skal, hvad jeg må, hvad jeg kan, hvem jeg er...
Sådan har det været hele mit liv...
Hvorfor er det sådan?
Hvorfor må man ikke bestemme over sit eget liv?
Jeg er ikke dum. Det tror alle altid, men det er jeg ikke.
Jeg er klog. Jeg er stærk, jeg er venlig, jeg kan alt muligt.
Men det er der ingen, der ser.
Jeg ser dig.
Sanna prøvede at dræbe Bengt med skovbrugsmaskinen ude i skoven.
Ved at køre ham over.
Men hun turde ikke.
Hun fik kolde fødder. Sådan er hun med den slags. Hun siger så meget.
Så hun bad mig om hjælp med... Med Bengt.
Først ville jeg ikke, men hun blev bare ved.
Til sidst orkede jeg ikke at høre på hende mere, så...
Så tog jeg derhen.
Det er ikke så langt, så jeg gik derhen midt om natten.
Så lukkede Sanna mig ind og...
...så gik jeg op ad trappen og hen til...
...hen til soveværelset.
Han vågnede, lige inden jeg skød.
Han så så overrasket ud. Ligesom: "Der står du med et haglgevær."
Og så...godnat!
-Uha! -Ja, uha.
Bang, sagde det. Blodet sprøjtede ud over hele væggen. Og hovedet...
Det sygeste var øjet...
Det ene øje hang bare sådan her ned ad siden.
Det var så klamt! Det glemmer jeg aldrig.
Jeg drømmer stadig om det.
Hvad skete der så?
Hvad mener du?
Med kroppen.
Ja, den gravede vi ned.
Hvor?
Cirka 50 meter ude på marken.
Kan du vise mig, hvor det er?
Ja, selvfølgelig.
Jeg skal bare lige på toilettet.
...trappen hen til...soveværelset.
Han vågnede, lige inden jeg skød. Han kiggede bare på mig.
Ligesom: Der står du med et haglgevær." Og så...
Vil du ikke med ind?
Nej tak. Jeg ville som sagt bare hente fars ur.
Er du sikker? Vil du ikke se Astrid? Hun savner dig.
Jeg har ikke tid.
Har du uret?
-Hvad skal du bruge det til? -Som et minde.
Han havde det på, da du kom hjem efter din eksamen. Kan du huske det?
Mm.
Han var så stolt. Jeg tror ikke, du forstår, hvor stolt han var.
-Du så kun den dårlige side. -Du så kun den gode.
Det kan være.
Men...
Sådan er mennesker vel.
De har flere sider.
Kan du ikke blive her?
Hvorfor?
Jeg vil ikke være alene.
Hvor er Marcus da?
Han er rejst. Vi slog op med hinanden.
Jeg vil ikke være alene, hvis han kommer tilbage.
I så fald vil jeg have at vide, hvad der er sket.
Med hvad?
Med far. Hvis du fortæller mig det, bliver jeg.
Hvad mener du?
Kan du vise mig det?
Marcus?
Ja.
Det her er gården...
Og du sagde, at du og Sanna gravede Bengt ned ude på marken.
Er det den her, der ligger bagved huset?
Eller er det den, der ligger her?
Kan vi ikke bare se en film?
Nej, vis mig det nu på kortet, så vi kan få det overstået.
Det er her et sted.
Det skal være helt nøjagtigt.
Okay... Så...
Der er hegnet...
Der er træet...
Okay.
Der.
Cirka 1,5 meter under jorden.
Der ligger Bengt.
Men hvorfor skal du af sted?
Jeg sagde jo, jeg skulle mødes med en ven for at træne.
Det lovede jeg.
-Er det en dreng eller en pige? -Hvabehar?
Din ven. Er det en dreng eller en pige?
En pige. Hanna.
Ja...
Så svar dog for pokker!
Hallo!
-Ja? -Jeg skal tale med Thomas Andersson!
-Besøgstiden er mellem kl. 11 og 15. -Nej, luk mig ind! Det er akut!
Ja, hvad drejer det sig om?
Og så lukkede Sanna mig ind, og så...
...gik jeg op ad trappen og hen til...
...hen til soveværelset og...
Han vågnede, lige inden jeg skød. Det var så sygt.
Han så meget overrasket ud. "Der står du med et haglgevær."
Og så...godnat!
-Uha! -Ja, uha.
Bang, sagde det. Blodet sprøjtede ud over hele væggen.
Og hovedet... Det sygeste var øjet...
Det ene øje hang bare sådan her ned ad siden...
Det var så klamt!
Jeg glemmer det aldrig. Jeg drømmer stadig om det.
Hvad skete der så?
Med hvad?
Med kroppen. Hvad gjorde I med den?
Ja, den gravede vi ned.
Der.
-Hvad der? -Der ligger liget. Lige der.
1,5 meter under jorden.
Det var pokkers!
Velbekomme.
Hej.
De venter derinde.
Vil du ikke med ind?
Jo, selvfølgelig skal du det.
-Nej, jeg venter her. -Er du sikker?
Ja, gå nu derind.
Okay.
Så ses vi senere.
-Staffan? -Ja.
Tanja, vi vil takke dig for alt det, du har gjort.
Fordi du fandt Bengt, så vi kunne få en afslutning på det.
Og at de personer, der har gjort det her har...
At disse forfærdelige mennesker fik deres straf.
Ja, nemlig. Og det vil vi takke dig for. Tusind tak, Tanja!
Og så synes vi alle sammen, at du skal have noget.
Vi kunne dog ikke enes om, hvad det skulle være.
Så vi har lavet en lille indsamling, som du skal have.
Mange tak.
Det er ikke meget, men... Ja, det er i hvert fald noget.
Tak.
-Hej. Skal I spille? -Ja, Matador.
-Må jeg være med? -Selvfølgelig. Kom.
Sanna!
-Der er telefon. -Hvem er det?
Et internt opkald fra Tidaholms-anstalten.
En...
...Marcus Tingström.
-Marcus? -Ja, nemlig. Marcus Tingström.
Vi du tale med ham?
-Nej. -Okay.
PARRET DØMMES FOR MORDET PÅ GÖRAN LUNDBLAD, 63 ÅR
TANJA LØSTE MORDET PÅ GÖRAN FOR POLITIET
-Tanja Thorell. -Hej, Tanja.
Jeg ringer fra Tidaholms-anstalten.
Vi har en indsat, der vil tale med dig.
-Okay. -Marcus Tingström.
Tager du imod samtalen?
Ja. Ja, det er i orden.
-Hallo? -Hej.
Hej, det er mig. Altså, Marcus.
Ja, det ved jeg.
Hvad laver du?
Ikke rigtig noget. Jeg laver lidt mad.
Ja... Og hvordan går det ellers? Hvordan har du det?
Det går vel udmærket.
-Hvad med dig? -Jo, jeg har det godt.
-Fortæl. -Fortæl om hvad?
-Alt. -Alt?
Ja.
Ja, hvor skal jeg begynde?
Jeg kan da ikke vide, hvorfra du skal begynde.
Oversættelse: Anne-Mette Bang LinQ Media Group