Вони пливуть на Острів черепа.
Вона стільки йшла по яйце, що вже не спиниться.
Треба віддати належне Apex Cybernetics.
Уміють вони підкинути ласу приманку.
Тільки це були не Apex. Там заперечують будь-яке втручання.
А хто ж тоді? Хто має на таке ресурси?
Окрім «Монарха» та Apex,
хто взагалі знає, де той Острів черепа?
Не знаю.
Але ми засікли сторонній вертоліт у повітряному просторі острова.
І думаєте, що на ньому Кейт з Кентаро?
Ми підібрали на пляжі людей Тріссопа.
Вони сказали, що Кейт з Кентаро поїхали з їхньою командою.
Це ми бачили. Але чи вони поїхали самі
чи їх забрали силоміць?
Попереду циклон.
Давай, здорованю. Завершуй почате.
Вони просто сидять.
СТІНА БУРІ
Я думала, Ґодзілла накинеться на титана, щойно її побачить.
Зазвичай так і буває.
Він боїться Конґа?
Ґодзілла нічого не боїться.
А якщо він зробив те, що мусив?
Ви сказали, що Ґодзілла забезпечує порядок серед титанів.
Як ми знаємо.
Може, Ґодзілла зробив так, щоб титанка вернулася туди, де має бути?
Він її не вбив, бо не було потреби.
Він знає про собі подібних більше, ніж ми.
Такий і був мій план.
Ось як ми зробимо. Наберіть Барріса й командувача флотилії.
Хай якомога далі відстежують Ґодзіллу.
А ми будемо на позиції тут.
А як же титан?
Ті, що її сюди заманили, ще можуть здійснити задумане.
Керувати нею, озброїти.
І Кейт з Кентаро там, з ними.
У нас нове завдання:
визволити Кейт з Кентаро
і придумати, як відправити титана назад.
Лі має рацію.
Ми повинні повернутися.
Що ж, я не проти.
Піднімемо вітрила й задраїмо люки, чи що там роблять.
Ми пливемо на острів.
ЗА МОТИВАМИ ПЕРСОНАЖА «ҐОДЗІЛЛА»
МОНАРХ: СПАДОК МОНСТРІВ
Дивовижно, правда?
Хтось мені скаже, чого ми тут?
Той, кому я довіряла, казав,
що на цьому острові все хоче тебе вбити.
А ти не слухала.
Ні тоді, не тепер.
Ти могла лишитися.
Я не могла відпустити тебе самого.
Це мій вибір, і я не сам.
Що саме ви хочете зробити з яйцем?
Кентаро, на що вона тебе підбила?
Чому ти думаєш, що вона мене на щось підбила?
Ми на місці.
Невже ви вірите, що вкравши її дитя, ви її не розлютите?
Це не по-людськи.
Не по-людськи?
Ти забуваєш, що вони не люди.
Чому ти допомагаєш цим людям? Чому ти на їхньому боці?
Сигнал від титана ще потужний.
Він буде, поки батареї тримають заряд.
А навіщо нам трекер?
І так ясно, куди вона прямує.
Можемо просто плисти за нею.
Ти вже бував на Острові черепа?
Бо я бувала.
Ти так дбатимеш, щоб тебе не розірвали
на мільйон шматочків, що не розумітимеш, що й де.
Тому так,
нам потрібен трекер.
А Конґ?
Щойно він почує, що титан на його острові,
примчить, мов стріла.
Кроки в нього великі, тож він буде тут з хвилини на хвилину.
Ми можемо лише якомога скоріше зайти й вийти.
З'ясуємо, куди вони ведуть титана,
- і вернемо його назад у вісь світу… - Її.
Її у вісь світу, де їй і місце.
Добре? І постарайтесь не загинути.
Так, сер.
Знайшла щось таке, щоб можна було вернути титана назад?
Думаю, знайшла. У Біллі були знімки з якогось Landsat.
- З Landsat? - Знаєш, що це?
Ні, ні, зачекай.
Це чи не найперша супутникова мережа для фотознімків Землі, ще з 60-х років.
Біллі вважав, що міграційний шлях титана закінчується на Острові черепа.
Якщо це так і титан виходить з осі світу й заходить назад на Острові черепа,
то десь тут має бути природна стабільна розщелина.
Біллі позначив ці місця як потенційні розщелини,
й одне з них може бути для титана шляхом додому.
Почнімо звідси, побачимо, куди вийдемо.
Добре.
Це ж подія, Кей!
21 ЖОВТНЯ 1958 РОКУ
- І досі не віриться. - Доказ розщелини?
Це означає, що мережа титанів існує.
- Так. - Хтозна, куди вона веде.
ТЕРИТОРІЯ ПАПУА НОВОЇ ГВІНЕЇ
Агов, є хто вдома?
Це ж усе змінює.
Змінює.
Я така за тебе рада.
За нас.
Так, за нас.
Відчиняйте.
Що вам треба?
Ми хочемо побратися.
- Обручки маєте? - Це все трохи спонтанно.
- Розумієте… - Зонди.
Не зрозумів.
Зонди. Відправимо в розщелину зонд, глянемо, куди вона веде.
Зук зібрав прилад для стеження за титаном, пам'ятаєш?
- З багатодіапазонним радіопередавачем. - Так.
- Можна настроїти його під… - Біллі, ми одружуємось.
- Авжеж, так. - Так.
Можна й сьогодні, якщо нема іншої мороки.
- Так. - Вибачте.
Добре. Отже, міс Кейко Міура, чи берете…
Вона «доктор Кейко Міура».
Чи берете ви Вільяма Ранду за свого чоловіка?
Я думаю…
- Так, давай… Добре. - Гей.
Так, гей.
Біллі, я не думала, що знайду людину,
яка мріє масштабно, як і я.
Яка бачить світ таким, яким бачу його я:
сповненим можливостей і чарів.
Я клянуся завжди вірити в тебе та у твої божевільні ідеї.
Я кохаю тебе.
А…
Беру.
Так.
Це добре. А чи берете ви, Вільяме Ранда, доктора Кейко Міуру
за дружину?
Так нечесно. Я не підготував обітниці.
Не біда.
Я не маю слів.
«Так» буде достатньо.
Так, аякже, я беру.
- Так. - Так.
Тоді владою, наданою мені Її величності урядом Австралії,
я оголошую вас докторським подружжям.
- Поцілуйте наречену. - Добре.
ОСТРІВ ЧЕРЕПА
- Це база «Монарха»? - Була.
Її покинули після проблем з операційною безпекою.
«Монарх» не зміг убезпечити своїх людей, а ти думаєш, що зможеш?
Ти хочеш убити титана, щоб помститися за тата?
- Це не помста. - А що ж тоді?
- Я тобі покажу. - Я розмовляю з братом.
- З поверненням, міс Сіммонс. - Дякую. Який стан справ?
Титан приблизно за 12 кілометрів.
Пливе прямо до нас.
Яйце й справді спрацювало як приманка.
За це треба дякувати Кентаро.
Ми не хочемо її вбивати.
Ми хочемо відкрити розщелину.
Не можна її відкривати.
Ви не знаєте, що звідти вийде чи що туди впаде.
Ваш дід знайшов розщелини по всьому світу.
І навіть передбачив, що є ще одна розщелина десь на острові.
Центральний вузол для входу в мережу титанів.
Треба лише відкрити стабільну розщелину на невизначений період часу.
Тому ми й шукаємо саме цю.
Це вхід у вісь світу.
Навіщо вам туди?
Так само люди реагували, коли NASA запропонувало політ на Місяць.
Тільки астронавти повернулися не через 60 років, коли всі,
кого вони любили, повмирали.
Саме так. А якби це було можливо?
Подумай про це. Скажімо, в тебе невиліковна хвороба.
Ти їдеш кудись на тиждень чи місяць,
повертаєшся, а вже існують ліки.
А якби побувати в майбутньому?
Ти хочеш використовувати вісь світу як особисту машину часу?
Кентаро, я розумію, що ти почуваєш:
ти хочеш щось зробити, ти мусиш щось зробити.
Я почувала те саме, коли натисла кнопку,
але я зробила помилку.
Я не уявляла, що я випущу на волю, й дарма не послухала вас з татом.
Не повторюй мою помилку.
Хай там що, а тата це не поверне.
Ми йдемо в тому ж напрямку. Темп не змінився.
Ти так і не розказав, як причепив на титана трекер.
Дуже обережно.
Власне, донедавна я геть себе не пам'ятав.
Я не розумію.
Як і я.
І Сузукі. Узагалі.
Це щось на глибоко науковому, ти ще зрозумієш, а я – ні.
А ти перевір мене.
Пізніше перевірю.
Ой чорт.
Я вас не зачепив? Я просто…
Тут фігово, еге ж?
А уявіть, як там, унизу.
Тут немає входу у вісь світу.
Я був на острові два роки, але лише на базі.
«Я був на острові два роки,
але лише на базі».
Стулися.
- Що це було? - Гедлі.
Де Гедлі?
- Тікайте! - Тікаймо, швидше!
Бігом! Тікайте!
Бігом!
Я її не бачу!
- Зараза! - Ходу, ходу!
Усі в різні боки! Урозтіч!
Тікай!
О боже мій.
- Тіме! Ні! Рятуйте! - Мей!
Допоможіть! Ні!
Ні!
Я тебе тримаю.
- Тікаймо! Бігом звідси! Бігом! - Бігом!
- Візьміть черевик. - Узяв.
Стій, стій.
Тіме, чуєш мене?
Наземна група «Монарха», чуєте? Є хто на зв'язку?
У нас четверо 200-х.
Де ви є?
…нижче за течією.
Повтори, Тіме. Ви йдете на схід?
Тіме, ви йдете на схід? Чуєш мене?
Бісів острів.
Добре. Давай так.
Ти справді думаєш, що та розщелина з мапи Біллі десь поряд?
Він об'їхав увесь світ у пошуках розщелин.
Щось спонукало його приїхати сюди.
Якщо ми її знайдемо, може, відправимо титана назад.
Добре. Так і зробимо.
Розділяй і володарюй.
Вони мають трекер.
І знайдуть титана.
А ми спробуємо знайти розщелину, поки ще маємо час.
Коли титан буде тут, ви ж не стрибнете отак у розщелину.
Для цього ми готуємо вхідний модуль.
Кейт, ти не розбираєшся. Не знаєш, що до чого.
Не знаю. Я не фізик, а вчителька природничих наук,
але знаю, що машини часу не існує.
І знаю, що минулого не змінити, хоч як би хотілося.
Тато не хотів би, щоб ми сварилися.
І щоб іще хтось постраждав.
- Не заради нього. - Її правда.
Те, що ми робимо, дуже ризиковано й може погано скінчитися.
Якщо хочеш піти, Кентаро, то йди.
Будь з рідними.
Чесно кажучи, я заздрю, що ти комусь аж такий небайдужий.
Серйозно, можеш узяти вертоліт.
Корабель «Монарха» біля берега.
Я не хочу, щоб іще хтось постраждав.
Тому лети.
Кентаро.
Проведіть міс Ранда до вертольота.
- Так. - Прошу тебе, Кентаро.
- Кентаро. Не треба! - Ходімо з нами.
Вона тебе використовує!
Не біда, якщо ти вагаєшся.
Прийміть руки! Кентаро!
Я не вагаюся.
Уже майже пора.
Доповідай, Катлер.
За поточної швидкості до титана хвилин 12.
- А Конґ? - Чорт, він знов рухається.
- Куди? До нас? - На південний схід.
- Може, засік титана. - Може чи засік?
Можливо. Він прямує в тому напрямку.
- Відверніть його увагу. - Зрозумів.
Я щось тобі покажу.
Поллі, вмикай Черепозавра. Відвернемо його увагу.
От халепа. Це Конґ?
Так.
Що показує трекер?
Сигнал усе ще сильний.
Показує, що титан прямує сюди.
Сер, ми втратили половину групи.
Може, повернемося на пляж?
- По зброю, по людей… - Ні. А як же Кейт з Кентаро?
Полковник Шоу і доктор Ранда
- і досі десь попереду. - Якщо ще живі.
- Що-що? - Гей!
Якщо вони ще живі, а вони живі, то виконають завдання.
Як і ми.
Конґ уже близько.
А тому ми прискоримося й нікого не покинемо.
Це ясно?
- Так, сер. - Ясно?
- Так, сер. - Так? От і добре.
Вибач за різкість, але приємно бути головним.
Сюди.
А ось і він: мис Канаверал.
Звідси ми почнемо завдання.
Думаєш про сестрині слова?
Слухай, я не маю батькових ресурсів.
Але маю трастовий фонд і надзвичайно розумних людей,
які вірять, що ми впораємось, а тепер є й ти.
Я не впевнений, що буду чимось корисний.
Знаєш, чому в NASA обрали Ніла Армстронґа першою людиною, що ступить на Місяць?
Бо він найкращий пілот?
Там усі пілоти були найкращі.
Там розуміли, що той, кого оберуть на цю роль,
стане найвідомішою людиною у світі.
А може, й найвідомішою в історії.
Тому обирали не найкращого,
а найпідхожішого.
Ти Кентаро Ранда, онук Білла й Кейко Ранди.
Син Хіроші Ранди.
Ти та сама людина.
Спершу треба дещо зробити.
Не можна розгортати базу, поки на острові Конґ.
Ми ж відвертаємо його увагу,
- відволікаємо. - Довго, по-твоєму, ми це зможемо?
Тому ми й привели сюди титана.
Я думав, це щоб відкрити розщелину.
Так, і щоб знищити Конґа.
Знищити Конґа? Це неможливо.
- Це необхідно. - Не можна вбивати Конґа.
Чому? Бо це неможливо чи ти не хочеш?
Ти не казала про цю деталь плану.
- І перепрошую. - Чому ти збрехала?
Бо боялася.
Я…
Я боялася, що як скажу правду, ти відмовишся
і мені все доведеться робити самій.
Кентаро, ти ж знаєш, як це важливо.
Титан тут.
- Будемо спостерігати зсередини. - Ні.
Я хочу його побачити. Будь зі мною.
Готуйтеся діяти.
Пустіть мене! Прийміть від мене руки!
Усім повернутися на базу. Перший етап розпочато.
Повторюю: перший етап розпочато.
Увага всім станціям. Усі в темпі.
Зараз або ніколи. Усі будьте напоготові діяти.
Чекайте моєї команди.
Чекати, ще ні.
База-18, ми готові злітати.
Гей! Стійте! Куди ви?
Зараз.
Дійте.
Ми змогли.
Боже мій. Ми змогли!
Він наш.
Та вузька долина схожа на оцю риску.
Це вона. Якщо підемо туди, то маємо вийти на місце,
- позначене Біллі. - Добре.
На другій ділянці теж нічого. Ми на місці, але тут жодних ознак
- розщелини чи… - Їдьте на базу.
Ми ще не оглянули третю ділянку.
Це почекає. Починаємо другий етап.
- Повторюю: починаємо другий етап. - Вас зрозумів.
Ви чули боса. Їдемо звідси, все серйозно.
Погнали!
- Хто вони? - Не люди «Монарха».
І на персонал Apex не схожі.
Це, мабуть, люди тих, хто утримує Кейт і Кентаро.
- А що таке «другий етап»? - Щось недобре.
Якщо вони так швидко поїхали.
Вони шукають розщелину.
Ми, вочевидь, не єдині думаємо, що Біллі щось знайшов.
І куди тепер?
Кей.
Я все ще не розумію.
Що шукав Біллі? У його щоденнику цього не було.
Він позначив з пів десятка розщелин…
- Чим це місце таке особливе? - Ти ж його знаєш. Тобто…
Думала, що знаю.
Але він покинув Хіроші й приїхав сюди.
Щось було інакше.
Що змінилося після мого щезнення?
Що змінилося, Кей? Після твоєї втрати?
Змінилося все.
Геть усе.
Не впусти мене!
КАЗАХСТАН – 1959 РІК
Ми дуже важкі. Дай руку!
Я вас не втримаю!
Руку, Кей! Руку!
Поїзд їде через 10 хвилин. Ходімо.
- Нам пора. - Я без неї не поїду.
Вона загинула.
- Ти цього не знаєш. - Знаю.
Змирися вже з реальністю.
Ті істоти були…
Якщо сигнали від сейсмічних приладів точно показують порожнини
під землею, вона могла знайти
- якесь укриття у… - Біллі. Перестань. Перестань ти!
Я її не втримав, Лі.
Я намагався, але…
Впустив її.
Ти мене не послухав.
Я ж казав їй не спускатися.
Чому ти мене не послухав?
- Прости, Лі. - Для цього вже пізно.
І це мучитиме нас усе життя.
Ми не знали, чи подіє анестетик на нервову систему титана,
а тому не знаємо, скільки в нас часу.
А якщо він не захоче битися з Конґом?
Ти ж бачив на пляжі їхню битву з Ґодзіллою.
Титан захищав яйце.
А тепер ти говориш, як сестра.
Давши належний стимул, до бійки можна спонукати будь-що.
Брендин проєкт провалився, зате можна впливати на їхню нервову систему.
Але замість послабити їхню агресію,
ми розженемо її до небувалого рівня.
Не жалій цих істот, Кентаро.
Тебе вони не пожаліють, як не пожаліли твого батька.
- Центр викликає Сіммонс. - Слухаю.
Кейт Ранда втекла. Не сіла у вертоліт.
Вона десь на базі.
ЦЕНТР ЗВ'ЯЗКУ
Ми оглянули камери. Там чисто.
Міс Сіммонс.
Міс Сіммонс!
Ми знайшли оце.
Його причепили до титана.
Схоже на трекер.
Ми вже близько.
Вам сказати в кілометрах чи…?
- От зараза. - Що таке?
Що… Не знаю. По-моєму, ми втратили сигнал.
- А приймач ще працює? - Не знаю. Він більше…
Він не передає сигналу.
Ясно. І куди ж нам іти?
Мене хтось чує?
Ми поза засягом з Бази-18.
- Але ж це частота «Монарха». - Краще вимкніть.
- Послухайте. - Нас тут можуть почути.
- Вимкніть. - У цьому й суть.
- Це ж радіо. Дайте… - Алло.
- Ви мене чуєте?
- Так, Кейт. Агов. - Мей? Це ти?
Так, я. Ми йдемо до вас.
Ні, ні. Тікайте з острова.
У них титан.
Про що ти? А Кентаро з тобою?
- Кентаро з ними. - Як це? З ким?
- З ким він? - З Ізабель Сіммонс.
- У неї тут ціла база. - Ізабель Сіммонс.
- Так і знала, що вона щось замислила. - А база.
Яка… Яка вона? І де?
Це колишня база «Монарха». Вона заманює сюди титана.
Мушу закінчувати.
- Долина. Знайдіть долину. - Чекай, Кейт.
Кейт!
Що вона… Колишня база «Монарха». Вам це про щось говорить?
Так.
Поспішімо. Треба дістатися туди раніше за Конґа.
- Ходімо! - Вас зрозумів!
Далеко ще?
Наступне позначене ним місце прямо попереду.
Господи.
Де це ми?
Це якась бойня.
О ні. Тут сталося щось дуже-дуже лихе.
Що це?
Біллі.
Це речі Біллі.
Думаю, тут він загинув.
Кей.
Чорт би тебе побрав, Біллі!
Я тобі довіряла.
Вірила в тебе, а ти все кинув, заради чого?
Оці точки – це скупчення енергії.
Я зву їх розщелинами.
Це перехресні квантові заплутаності…
ПЕНСИЛЬВАНІЯ 1968 Р.
…які, на мою думку, пов'язані, що дозволяє істотам, які тут існують,
- пересуватися… - Істотам?
Типу єті?
Чом би й ні?
Багато народних казок узяті з реального життя.
А що як наш друг, пан Єті,
міг вільно пересуватися цією мережею,
з'являючись будь-де по маршруту?
Як у метро?
Саме так. Як у метро.
І, як у метро, щойно ви опинитесь усередині,
ви можете…
проїхатись на поїзді й десь вийти.
Я…
На сьогодні все. Можете йти.
Стій, стій.
- Я заберу прилад. - Я зробив їх з десяток.
- Ти хоч один повернув? - Я мушу пробувати.
- Мапу не завершено. - Визнай уже,
що дані не підтверджують твою теорію.
Не можна довести, що чогось не існує.
- Нас обмежує лише наша уява… - Схаменися!
Нам обом слід було уявляти менше.
Можливо, тоді Кейко та Лі були б з нами.
- Віддай прилад! - Біллі!
Що на тебе найшло? Перестань.
- Іди додому до сина. - Не можу.
Поки що.
І ми ще не завершили роботу.
Не нехтуй сім'єю, яку маєш, у гонитві за тією, яку втратив.
Останнє позначене ним місце десь попереду.
- Кей, ти не залізеш… - Дійдемо до нього.
- …у голову Біллі. - Дійдемо до кінця.
Знайдемо Кейт і Кентаро й підемо з острова.
Це воно.
Остання позначка на його мапі.
Він загинув і не встиг тут побувати.
Тут хоч красиво.
- Кей… - Давай тільки без повчань.
Я й не збирався тебе повчати.
Кей, а що… Що там? Прямо…
- Що? - Отам. Що це?
Це прилад доктора Сузукі.
Такий самий, як ми бачили в нього вдома на Хатерумі.
Так.
Біллі, мабуть, привіз його з собою, коли приїжджав сюди.
Хвилинку. Глянь, там іще один.
Глянь, Кей.
І ще один, і… Він їх чимало привіз.
Хіба що він їх не привозив.
Зонди.
Біллі хотів відправити зонди. Чекай.
Дивись.
ВІЛЬЯМ РАНДА ЛИПЕНЬ 1966 РОКУ. МАДАГАСКАР
«Вільям Ранда, 1966 рік, Мадагаскар»?
«1971 рік, Нова Ґвінея».
«1968 рік, Лох-Несс».
«1972 рік, Казахстан».
Він повертався.
Він скидав їх у розщелини по всьому світу.
- І всі вийшли тут. - У розщелині Біллі.
Кей, ми її знайшли. Це вона. Головна станція.
Ох, Біллі.
Чекай. Тут щось є.
І в цій.
КЕЙКО, Я НЕ ЗНАЙШОВ СЛІВ У ВАЖЛИВУ МИТЬ,
ЗАРАЗ ТИ ЇХ ПОЧУЄШ.
«Кейко…
я не знайшов слів у важливу мить,
- зараз ти їх почуєш». - Почуєш.
Те, що ти в мене закохалася,
не піддається жодній логіці.
Я клянуся кохати тебе в цьому світі
і в будь-якому іншому.
Хоч куди приведе нас наше кохання,
я піду за тобою на край світу й навіть далі.
Ти мене знайшов, Біллі.
Увесь цей час він шукав мене.
Тому й приїхав сюди: знайти розщелину і знайти мене.
- Ого. - І він не здався.
Доповідай, Кларенс.
Дія анестетика закінчується.
Отже, пора.
Ви знайшли Кейт?
Поки що ні. Але повірте, знайдемо.
Зосередьмося. Ми маємо лише один шанс.
Ти зі мною?
Так.
Титан проявляє потужну нервову діяльність. Прокидається.
- Імпланти під'єднані? - Так.
- Система готова. - Гляньмо, чи це її простимулює.
- Запускайте. - Запускаю.
Думаю, часу в нас обмаль.
Треба якось затягти титана в розщелину.
Синаптичний зв'язок стабільний.
Кентаро.
Дарма ти вибігла з вертольота.
За цими дверима розлючений титан.
Знаю. І ми можемо її втихомирити.
Можемо віддати її дитину.
І що потім? Вона забере яйце й піде у своє лігво?
Так би й було, якби ми не втрутилися.
Якби я не втрутилася.
Це моя вина. Це я випустила джина з пляшки.
- Вернімо його назад. - Ти не можеш.
Кентаро…
Але ти казала, що тато не хотів би, щоб ми сварилися,
тому я на це й пішов.
Мені байдуже, що буде з титаном чи з Конґом.
- Про що ти? - Про тата. Він не повинен був умерти.
Ми можемо його врятувати.
Переклад субтитрів: Аліє Бекірова