Поели са към Острова на черепа.
Женската следва яйцето си, няма да спре.
Бива си ги от "Ейпекс". Знаят как да те примамят.
Само дето не са "Ейпекс". Отричат да имат пръст в това.
Тогава кои са? Кой има ресурси за такова нещо?
Освен "Монарх" и "Ейпекс" кой друг знае за Острова на черепа?
Не знам, но следим необозначен летателен апарат над острова.
И Кейт и Кентаро са на него?
Прибрахме двама от хората на Трисъп, казаха, че Кейт и Кентаро са с екипа им.
Видяхме, но доброволно ли тръгнаха, или бяха отвлечени?
До бурята сме.
Време е голямото ни момче да довърши работата.
Нищо не правят.
Мислех, че Годзила разкатава всяко чудовище, което си подаде носа.
Обикновено така прави.
Да не се бои от Конг?
Годзила не се бои от нищо.
А ако вече е направил каквото трябва?
Ти каза, че ролята му е да въдворява ред сред чудовищата.
Доколкото знаем.
Може би иска да се увери, че го връща на острова.
Не го уби, защото е излишно.
Знае повече за себеподобните си от нас. Моят план беше дотук.
Свържи ме с Барис и командира на флота.
Да следват Годзила, докъдето могат. Ние ще останем тук.
А чудовището Х? Който го е примамил, още може да изпълни замисъла си.
- Да го превърне в оръжие. - И Кейт и Кентаро са там.
Имаме нова задача.
Прибираме Кейт и Кентаро и някак връщаме чудовището в Оста.
Лий е прав.
Да се върнем на острова.
Одобрявам. Да подготвим кораба за бурята пред нас.
Отиваме на острова.
ПО МОТИВИ ОТ "ГОДЗИЛА"
Невероятно, нали?
Какво правим тук?
Човек, на когото вярвах, ми каза, че този остров е опасен.
А ти не го послуша. Нито тогава, нито сега.
- Можеше да останеш. - Не те пускам сам.
Изборът си е мой, а и не съм сам.
Какво ще правите с яйцето?
- Кентаро, какво те е предумала? - Защо си мислиш такова нещо?
Пристигнахме.
Не мислите ли, че като вземете яйцето, само ще разгневите чудовището?
- Това е нехуманно. - Моля?
Забравяш, че не са хора.
Защо помагаш на тези и си на тяхна страна?
Сигналът все още е силен. Само батериите да издържат.
Защо ни е тракер? Очевидно е накъде е тръгнало.
Просто да го следваме.
Бил ли си на Острова на черепа? Аз съм идвала.
Тук всичко живо иска да те разкъса, свят ще ти се завие.
Така че да, трябва ни тракер.
А Конг?
Щом разбере, че чудовището Х е тук, ще дотича.
Крачката му е голяма, може да е тук за нула време.
Затова отиваме и бързо се връщаме.
Да видим къде водят чудовището Х
- и да го върнем… - Да "я" върнем.
Да върнем женската в Оста, където й е мястото.
- Разбрано? Бъдете нащрек. - Слушам.
Намери ли нещо, което да ни помогне да върнем чудовището?
Май да. Били е имал снимки от някакъв "Ландсат".
- "Ландсат"? Чакай малко. - Чувал ли си го?
Това са спътникови изображения на Земята от 60-те години.
Е, според Били пътят на чудовището Х свършва на Острова на черепа.
Ако е бил прав и то наистина влиза и излиза от Оста на този остров,
тук някъде трябва да има постоянен естествен разлом.
Били е отбелязал местата на възможните разломи.
- Някое може да е за дома на чудовището Х. - Възможно е. Да започнем от тук.
Добре.
Забележително!
21 ОКТОМВРИ 1958 г.
- Невероятно е. - Разлом?
Мрежата на чудовищата май не е мит. Кой знае накъде води!
ПАПУА НОВА ГВИНЕЯ
Има ли някой?
Това променя всичко.
Да.
- Така се радвам за теб! - За нас.
Да, за нас.
Отворете.
Какво искате?
Да се венчаем.
- Имате ли пръстени? - Решихме го спонтанно.
- Сонди. - Моля?
Да пуснем сонди в разлома, за да видим накъде води.
Зук изобрети тракер за чудовища, помниш ли?
- С радиопредавател. - Да.
- Може да го нагодим… - Били, сега се женим.
- Женим се, нали? - Да.
Днес, ако е възможно.
- Да. - Съжалявам.
Добре, г-це Кейко Миура, вземате ли…
Всъщност "д-р Кейко Миура".
Вземате ли този мъж, Уилям Ранда, за свой съпруг?
- Мисля, че… - Давай.
Здравей.
Били, никога не съм мислила, че ще намеря човек
със смели мечти като моите и който възприема света като мен -
пълен с възможности и невероятни неща.
Обещавам винаги да вярвам в теб и шантавите ти идеи.
Обичам те.
И също така…
Да.
Добре. А вие, Уилям Ранда, вземате ли д-р Кейко Миура за своя съпруга?
- Не може така, не съм подготвил нищо. - Няма проблем.
Не знам какво да кажа.
"Да" е достатъчно.
Да, разбира се, че да.
Добре.
С правомощията ми, дадени от австралийската държава,
ви обявявам за съпруг и съпруга доктор.
Целунете булката.
ОСТРОВЪТ НА ЧЕРЕПА
Това база на "Монарх" ли е?
Била е, но са я изоставили заради проблеми със сигурността.
Значи безопасността е била проблем, за вас не е ли?
Искаш да отмъстиш на чудовището за татко ли?
- Не е отмъщение. - А какво?
- Ще видиш. - Говорех на брат си.
- Здравейте, г-це Симънс. - Какво става?
Чудовището Х е на около 12 км и идва право към нас.
- Бяхте права да го примамим с яйцето. - Заслугата е на Кентаро.
Не искаме да го убием, а да ни отвори разлом.
Недейте, не знаете какво ще излезе от там или кой ще падне в него.
Дядо ви е открил разломи по целия свят.
Според теорията му има разлом някъде на този остров.
Централно място, което да те отведе навсякъде.
Трябва да отворим стабилен разлом за неопределено време.
- Затова искаме да намерим този. - Ще ни вкара в Оста.
Защо ви е да ходите там?
Така са реагирали хората, преди НАСА да иде на Луната.
Но тогава астронавтите не са открили, че са минали 60 г.
и близките им са мъртви!
Именно, но си помисли, ако беше така.
Да речем, че имаш нелечимо заболяване
и можеш да идеш някъде за седмица или месец,
а като се върнеш, да има лек.
Ако отскачаш до бъдещето?
Искаш да използваш Оста като твоя лична машина на времето?
Кентаро, знам как се чувстваш.
Изпитваш потребност да направиш нещо.
Така бях и аз, като натиснах копчето, но сгреших.
Не знаех какво пускам навън. Трябваше да ви послушам с татко.
Не повтаряй моята грешка. Няма да го върнем.
Чудовището продължава със същото темпо.
Не си ми казвал как сложи тракер на чудовището Х.
Много внимателно.
Впрочем спомних си едва наскоро.
- Не разбирам. - И аз.
Сузуки пък съвсем.
Сигурно би намерила научно обяснение, но не и аз.
Дай да чуя.
Не сега.
Къде блея!
Добре ли сте? Просто…
- Ама че тъпо място! - Представи си долу какво е.
Тук не е като в Оста.
За две години не излязох от базата.
"За две години не излязох от базата."
Стига.
- Какво стана? - Хадли?
Къде е Хадли?
- Бягайте! - Бързо!
Не спирайте!
Бързо!
Не го виждам!
- Мамка му! - Бягайте!
Разпръснете се!
Бягай!
Майчице.
- Тим! Помощ! - Мей!
Помощ!
Не!
Държа те.
- Ставайте, да се изнасяме. - Бързо!
- Обувката! - Взех я.
Спокойно.
Тим, чуваме ли се?
Някой чува ли ме?
Четирима загинаха.
Къде сте?
…надолу по реката.
Повтори. На изток ли вървите, Тим?
На изток ли? Тим, чуваш ли?
Проклет остров!
Да видим.
Настина ли смяташ, че разломът на Били е някъде наблизо?
Той търсеше разломи в цял свят. Нещо го е накарало да дойде тук.
Открием ли го, връщаме чудовището Х в Оста.
Добре, продължаваме. Разделяме се от другите.
Те са с тракера, ще намерят чудовището. Да потърсим разлома, докато е време.
Не може просто да скочите в разлома.
Разработваме апарат за влизане.
Кейт, не разбираш какво става.
Да, не съм физик, а просто учителка по природни науки.
Знам, че не съществуват машини на времето.
Не можем да променим миналото.
Татко нямаше да иска да се караме и още някой да пострада.
- Не и заради него. - Права е.
Начинанието ни е опасно, може да ни изиграе лоша шега.
Ако искаш да си ходиш, Кентаро, върви със семейството си.
Завиждам ти, че някой толкова те обича.
Наистина, вземи хеликоптера. Корабът на "Монарх" е край брега.
Не искам някой друг да пострада.
Тръгвай.
Кентаро.
- Изпратете я до хеликоптера. - Кентаро, недей.
- Не го прави! Тя те използва! - Върви с нас.
- Ще те разбера, ако се колебаеш. - Пусни ме! Кентаро!
Участвам.
Почти е време.
Докладвай, Кътлър.
С тази скорост чудовището ще е тук до 12 минути.
- А Конг? - Той пак тръгна.
- Към нас ли? - На югоизток.
- Може да е засякъл чудовището. - Може?
Не знам, но към него е тръгнал.
- Разсейвайте го. - Прието.
Ще ти покажа нещо.
Поли, пусни рева на Пълзящите по черепи, да го залисаме.
Ужас! Това Конг ли е?
Да.
Нещо на тракера?
Сигналът още е силен. Чудовището е тръгнало натам.
Вече загубихме половината екип.
- Да се върнем за оръжия и прегрупиране. - Изключено. А Кейт и Кентаро?
- Полковник Шо и д-р Ранда са напред. - Ако са живи.
Моля?
Ако са живи, а те със сигурност са, не биха се отказали от задачата.
Ние също. Конг вече е тръгнал.
Така че да побързаме. Няма да изоставим никого! Ясно?
- Да. - Нали?
- Да, сър. - Супер.
Съжалявам за грубия тон, но ми е кеф да командвам.
Насам.
Ето го нашия Кейп Канаверал. Тук ще започне мисията ни.
Мислиш за думите на сестра си ли?
Знам, че нямам ресурсите на баща ми.
Но имам пари и невероятно умни хора,
които вярват в успеха ни, а сега имам и теб.
Още недоумявам с какво ще съм полезен.
Знаеш ли защо от НАСА избрали Армстронг да стъпи пръв на Луната?
- Бил е най-добрият пилот? - Всички са били добри.
Знаели, че онзи, който направи първите крачки,
ще стане най-известният човек в света, може би и в историята.
Не търсили най-добрия, а най-подходящия.
Ти си Кентаро Ранда, внук на Бил и Кейко Ранда.
Син на Хироши Ранда. Ти си най-подходящият.
Първо имаме да свършим нещо.
Не можем да направим база заради Конг.
- Мислех, че ще го разсейваме. - Докога?
- Затова доведохме чудовището Х. - Не беше ли, за да отворим разлом?
- Да, но после искаме да убие Конг. - Невъзможно е.
- Трябва. - Не можете да го убиете.
- Защото е непобедим или ти не искаш? - Премълча това.
- И съжалявам. - Защо излъга?
Боях се.
Боях се, че ако ти кажа, няма да се съгласиш
и ще трябва да действам сама.
Кентаро, знаеш колко е важно.
Тук е.
- Да гледаме отвътре. - Не.
Искам да видя, остани с мен.
Пригответе се.
Пуснете ме! Не ме пипайте!
До всички, започва първа фаза.
Повтарям, първа фаза.
Добре, започваме.
Сега или никога, пригответе се. Чакайте командата ми.
Не още.
Станция 18, готови сме за излитане.
Стой! Къде хукна?
Сега.
Старт!
Успяхме.
Леле! Успяхме!
Наше е.
Тази тясна долина е показана ето тук.
Ако гледаме по картата, би трябвало да стигнем до мястото,
отбелязано от Били.
На мястото сме, но няма и следа от разлом.
Върнете се в базата.
- Не сме видели третото място. - После. Започва втора фаза.
- Повтарям, започва втора фаза. - Прието.
Добре, чухте шефката, започва се.
Да тръгваме!
- Кои са тези? - Не са от "Монарх", нито от "Ейпекс".
Според мен Кейт и Кентаро са при тях.
- Какво ли е "втора фаза"? - Нещо лошо, виж как се разбързаха.
Сигурно търсят разлома.
Явно не само ние знаем, че Били е открил нещо важно.
Сега накъде?
Кей?
Все още не разбирам какво е открил. Не е в дневника му.
Отбелязал е шест разлома.
- Това място е важно, но с какво? - Знаеш го какъв беше.
Мислех, че го познавам. Но е изоставил Хироши и е дошъл тук.
Нещо се е променило след изчезването ми, но какво?
Какво се промени след изчезването ти?
Всичко се промени.
Всичко.
Дръж ме!
КАЗАХСТАН, 1959 г.
- Тежки сме, дай ръка! - Ще ви изпусна!
Дай ръка, Кей!
Влакът тръгва след малко.
- Хайде. - Не тръгвам без нея.
Тя загина.
- Откъде знаеш? - Знам.
Приеми реалността. Онези гадини бяха…
Ако апаратурата отчита правилно кухините под земята,
- Кейко може да е открила подслон. - Боже, Били, спри!
Не можах да ви удържа, Лий.
Опитах се, но…
Изпуснах я.
Не ме послушахте.
Казах й да не слиза.
Защо не ме послушахте?
- Съжалявам. - Късно е за извинения.
Мисълта ще ни измъчва цял живот.
Не бяхме сигурни дали упойката ще му подейства,
не знаем колко време имаме.
А ако не иска да се бие с Конг?
- Нали видя как се сби с Годзила? - Бранеше яйцето си.
Говориш като сестра си.
Всеки ще се бие, опре ли ножът до кокал.
Бренда доказа, че можем да проникнем в мозъка им.
Но вместо да намалим агресивността им, ние ще я засилим.
Не съчувствай на чудовищата.
Нямат жал към теб, нямали са и към баща ти.
- Симънс? - Слушам.
Кейт Ранда избяга, някъде в базата е.
Не я откриваме.
Госпожице Симънс!
Госпожице!
Намерихме това.
Беше забито в чудовището, май е някакъв тракер.
Наближаваме. В километри ли да говоря?
- Е, не! - Какво има?
Май изгубихме сигнала.
- Приемникът работи ли? - Не знам, сигналът изчезна.
Тогава накъде да вървим?
Някой чува ли?
Далеч сме от станция 18.
- Но честотата е на "Монарх". - Спрете го.
- Може да е важно. - Нещо ще ни чуе.
- Спрете го. - Абсурд.
- Някой иска да ни се обади. - Ало?
- Чувате ли ме?
- Да, Кейт. - Мей, ти ли си?
Да, идваме към вас.
Не, махайте се от острова. Те държат чудовището.
Какво? Кентаро с теб ли е?
- С тях е. - С кого?
- С кого е? - С Изабел.
- Тя има база тук. - Изабел Симънс.
- Знаех си, че крои нещо. - Каква база? Къде?
Стара база на "Монарх". Изабел подмамва чудовището.
Спирам връзката.
- Има долина, намерете я. - Чакай.
Кейт!
Стара база на "Монарх"? Говори ли ти нещо?
Да.
Добре, да вървим. Трябва да изпреварим Конг.
- Хайде! - Добре.
Колко още?
Следващото отбелязано място трябва да е напред.
Майко мила.
Къде попаднахме?
Сякаш е имало касапница.
Нещо ужасяващо е станало тук.
Какво е това?
Били.
Беше негов.
Според мен тук е загинал.
Кей.
Проклет да си, Били!
Вярвах в теб, а ти зачеркна всичко. И за какво?
В тези места е концентрирана енергия. Наричам ги "разломи".
Взаимносвързани квантови мрежи.
ПЕНСИЛВАНИЯ, 1968 г.
Според мен са свързани и чудовищата в тях
- се придвижват… - Чудовища?
Като Голямата стъпка ли?
Защо не?
Във фолклора има доза истина.
Представете си, че Голямата стъпка
се движи свободно из тази система
и може да се появи на всяка от тези спирки.
- Като в метрото ли? - Чудесно сравнение.
И също като в метрото, влезеш ли, можеш…
да се движиш из него и да излезеш някъде.
Това е за днес, свободни сте.
Чакай.
- Дай ми я. - Направих ти десетки.
- Прибра ли някоя? - Продължавам с опитите.
- Картата не е завършена. - Теорията ти не лежи на солидни данни.
Не значи, че не е вярна.
- Въображението ни е бедно да… - Стига!
С теб прекалихме.
Затова Кейко и Лий вече не са сред нас.
- Дай ми я! - Били!
Какво правиш? Стига.
- Върни се при сина си. - Не мога.
Все още.
Работата ни не е свършила.
Не пренебрегвай семейството си заради хората, които загуби.
Последното място е малко напред.
- Казвам само, че… - Да довършим.
…не знаеш какво му е било на Били.
Да намерим Кейт и Кентаро и да се махаме.
Е, това е последното място от картата му.
Но е загинал, преди да го види.
Поне е красиво.
- Кей… - Нямам нужда от надъхване.
Нямах такива намерения.
Какво има ей там?
- Къде? - Виждаш ли го?
Сондата е на Сузуки-сенсей.
- Като онази в дома му в Хатерума е. - Да.
Може би Били я е носил със себе си, като е дошъл тук.
Чакай, има още една.
Виж, Кей.
И още една. Доста е донесъл.
А може и да не ги е донесъл.
Били искаше да пусне сонди в разломите.
Виж.
"Уилям Ранда, 1966 г., Мадагаскар"?
"1971 г., Нова Гвинея".
"1968 г., Лох Нес".
- "1972 г., Казахстан". - Върнал се е.
Пускал е тези сонди в разломите по света.
- Всички са излезли тук. - От разлома му.
Кей, намерихме разлома на Били. Този е главният.
Били.
Вътре има нещо.
И в тази.
"Кейко…
Тогава не намерих думи,
но дано сега ги чуеш."
Че е възможно да ме обичаш, противоречи на логиката.
Обещавам да те обичам в този и всеки друг свят.
Накъдето и да ни отведе любовта ни,
ще те следвам до края на света и отвъд.
Намери ме, Били.
През цялото време е търсил мен.
Затова е бил тук - търсил е разлом, за да ме намери.
- Леле. - Не се е отказал да ме търси.
Кларънс, казвай.
- Упойката отслабва. - Да започваме.
Намерихте ли Кейт?
Още не, но ще я открием.
Да не се разсейваме, имаме само един опит. С мен ли си?
Да.
- Мозъчната активност скочи, събужда се. - Има ли връзка с имплантите?
- Да, системата е готова. - Да го сръчкаме.
- Започни. - Сега.
Няма време, трябва да измислим как да вкараме чудовището в този разлом.
Синаптичната връзка е стабилна.
Кентаро?
Не е трябвало да слизаш от хеликоптера. Отвън вилнее чудовище.
Знам и можем да му помогнем.
Можем да му върнем яйцето.
А после? Взема го и се прибира в разлома ли?
Така щеше да стане, ако не се бяхме месили.
Ако аз не се бях месила.
Пуснах духа от бутилката.
- Помогни да го върна. - Не можеш.
Сама каза, татко не би искал да се караме. Затова го правя.
Не ми пука за чудовището Х и Конг.
- Какво? - Може да върнем татко.
Да го спасим.
Превод на субтитрите Катина Николова