ТОКИО, ЯПОНИЯ 1990 г.
Отдавна трябваше да си в леглото.
- Завита ли си? - Да.
Затвори очички и сънищата ще дойдат.
Не ми се спи, тате.
Ще ми поговориш ли още малко?
Помниш ли песничката "Фурусато"?
Моята майка ми я пееше, като не можех да заспя.
Не беше ли, когато й домъчнявало за Япония?
Да, но успокояваше и двама ни, когато имахме нужда.
Д-р Ранда? Вече може да ги видите.
Тате, защо спря?
Съжалявам, трябва да затварям, миличка.
Но има още от песента.
Знам, тъкмо ще я довършим другия път.
Кога ще си дойдеш, тате?
Много скоро.
Обичам те.
И аз те обичам, тате.
Хироши, това е синът ти.
Знам, че не искаше да става така.
Не съм казвал такова нещо.
Мислех, че двамата с теб ще сме си достатъчни.
Мислех да го кръстя на баща ти.
Уилям.
Може да е Бил.
Така се казваше вторият ми баща.
А родният ми беше Кентаро.
Кентаро.
Спокойно, Кентаро. Тук съм.
ПО МОТИВИ ОТ "ГОДЗИЛА"
Хироши, чакай.
Моля те, искам да поговорим.
Нямаме време - ако чудовището е на път към Санта Соледад,
трябва да отидем там и да го върнем откъдето е дошло.
Дай ми да видя писмото.
Добре.
Прощавай, че го прочетох, то е твое и на чичо Лий.
- Искам да ти обясня. - Не си длъжна.
Не ме интересува.
Беше еднократна грешка.
Сериозно?
Не останах с такова впечатление.
- "Обичам те, Лий." - Спри.
"В друго време можеше да сме заедно. Твоя Кей."
Знам какво пише.
Явно и Бил Ранда е знаел. Писмото беше при нещата му.
Разбрал е, че си го предала,
и това го е отблъснало.
Не го вярвам.
Той не беше такъв.
Били те обичаше.
Искаше да те отгледа като свой син.
Друго помня.
Скоро говорих с него, на път за Казахстан.
Той ми каза, че не сме те оставяли толкова задълго,
и искаше бързо да се приберем при теб.
Това беше преди два месеца.
Съболезнования.
Но другата ти голяма любов все още е тук.
САНТА СОЛЕДАД ЮЖНО ЧИЛИ
Това ли е "на терен"? На другия край на света?
Не го избрахме ние, а чудовището.
Благодаря.
Внимание! Чудовището ще е тук след 13 часа.
Да не размисли?
А ти? Наистина ли мислиш, че кодът ми е разковничето?
Да, така мисля, Кора.
Това няма да е дребно листокрило, което храниш с фъстъчки на рамото си.
- Наистина ли ще можем да озаптим звяра? - Да.
От теб искам само кодът ти да е ефективен върху него.
Не се панирай, но разчитам на теб.
Имаш пълното право да си разстроен.
Но искам да те попитам нещо.
Какъв е смисълът
да нищиш миналото и да искаш да го промениш,
вместо да се стремиш да създадеш по-добро бъдеще?
Все някога ще трябва да престанеш да виниш другите за постъпките им
и да започнеш да градиш свой живот.
Какво очакваш? Да се правя, че не се е случило ли?
Разбира се, че не.
Теб би те устройвало, нали?
Казвам това за твое добро, Хиро.
За нея и твоите деца.
Върна майка си, Хиро. Заслугата беше твоя.
Сега искаш да я отчуждиш ли?
Така само ще пропуснеш възможността
да опознаеш един от най-пленителните, смели и забележителни хора.
Само защото си гневен,
че преди много време майка ти е обикнала двама мъже.
Точно ти имаш опит в това.
Превозът дойде.
Хайде, грабвайте багажа, самолетът е тук.
Господин Барис, просто ме изслушайте.
Чакам обяснение защо плавате към Южна Америка,
когато от "Ейпекс" имат данни, че чудовището Х е в Берингово море.
Последния път, когато "имаха данни",
търчахме след син кит насред Тихия океан.
Не вярвам на "Ейпекс".
И аз, затова искам да провериш. Как иначе да знам, че лъжат?
От сигурен източник знаем,
че "Ейпекс" очакват чудовището край Южна Америка.
Какъв източник?
Високо уважаван, доверен информатор.
Полковник Шо, нали?
По дяволите! Светът е в опасност.
Залети сме от сигнали за чудовището,
а ти искаш да отстраня полезен играч, защото вярваш на един беглец?
Не, Шо има доказателства.
Миграционна карта на Бил Ранда.
Значи да повярвам на беглец и на един луд покойник.
"Ейпекс" им вярват и го пазят в тайна. Така че защо не?
Вижте, не можем да си позволим грешки.
На този кораб разполагаме със специалисти и добра техника.
Но идем ли в Аляска, ще гоним вятъра. Там няма нищо.
"Ейпекс" са ни партньори.
- Дали? - Със сериозни връзки. Разбираш ли?
Добре, виж.
Ако одобря тази акция, и двамата си залагаме главите.
Ще искам повече от информация, Тим. Дай ми доказателства.
Искаш ли да поговорим за това?
По-добре за теб.
Каза, че можеш да помогнеш.
Да не стана нещо в Сан Франциско?
Мисля, че чух нещо.
Какво?
До моста "Голдън Гейт" усетих някаква вибрация.
Не знам, беше като песен от океана.
Чула си океанът да пее?
Бях пияна. Сигурно ми се е причуло.
Пилотът каза, че кацаме след два часа.
След това ще пътуваме до Санта Соледад по вода.
Откъде знаем, че звярът ще е там?
Хората на острова организираха фестивал
за завръщането на това чудовище.
Наричаха го Ко-кай.
Според Били островът е спирка от миграционния му маршрут.
Той предрече, че чудовището Х се връща през 15 години.
Не доживя да докаже теорията си,
но ако е прав, звярът не се очаква преди 2023 г.
Значи Бил Ранда е закъснял, а ние сме подранили с шест години?
Като активирахме устройството на Сузуки, събудихме чудовището Х
и го изкарахме от Оста доста по-рано.
Ако действа по инстинкт, би трябвало да следва познатия си път -
от Острова на черепа към Санта Соледад.
Какво ще направят от "Ейпекс", ако се появи?
Според Тим това, което открихме в подземието на "Ейпекс",
предполага, че разработват начин да контролират звяра с мозъчен имплант.
Може би ще му го вкарат с хеликоптер или дрон.
Но въпросът е защо пазят това в тайна.
Това може би обяснява защо има две семейства.
Като дете е бил изоставен. Не му се е рискувало да остане сам.
Според теб е искал резервно семейство ли?
Дошло му е отвътре, от инженера в него.
Никой от нас двамата не е бил резерва. Обичал ни е еднакво.
И ни изостави.
Когато му казах, че може да си мъртва,
беше съкрушен, две години не намери покой.
Сега най-после е откровен с мен.
Вече няма нужда да се прикрива.
- Защо си пазил писмото? - Само то ми остана от теб.
Периодично го препрочитах и откачах, че не се борих за теб.
Или се тупах по гърба за благородството си.
- Как да поправим стореното? - Не можем да променим миналото.
А и на Хироши сега не му е до извинението ни.
Дори да му го дължим.
Дай му време.
Здрасти, шефке.
Джейсън, готови ли сме?
Ще бъдем, само да поговорим набързо.
Щом ще е набързо.
На северния бряг екипите ни са открили лодка в закътано заливче.
Дойдоха по-рано от очакваното. Приятелите на Кора.
- Беше въпрос на време. - Какво да ги правя?
Имаш картбланш, важното е да не се месят.
Само "Монарх" ни липсва тук.
Познахме, "Ейпекс" е тук.
Ще известим "Монарх" и докато ги чакаме, ще кротуваме.
- Къде са жителите? - Махнали са се след идването на "Монарх".
Не им е харесвало да ги наблюдават под лупа.
И чудовището се връща тук?
Ако проучванията на Бил Ранда са верни,
чудовището Х би трябвало да се върне в Санта Соледад.
Но защо? Какво ще прави тук?
Да се размножи, да се храни.
Когато дойде довечера, ще разберем.
Първо пускаме дрона с проектила.
После изстрелваме проектила в чудовището.
Ако някой не ни попречи.
- Кой? - Приятелите ти, сем. Ранда.
- Знаеш, че са тук. - Какви ги говориш?
Не се прави на изненадана.
Звъняха ми в Пенсакола, но…
Какво? Бренда, и без те да ми казват,
знам колко е опасно, безразсъдно и глупаво всичко това.
- Дано не го мислиш сериозно. - Много ясно, че го мисля.
Но също така мисля, че ще успеем. Иначе нямаше да дойда.
Тогава да действаме.
Чудовището ще е тук след три часа.
Виж, това го нямаше преди.
На "Монарх" е.
Изглежда изоставена.
- Ще огледаме ли? - Да.
Вие пазете тук.
"МОНАРХ" СТАНЦИЯ 27
1968 г.
Явно "Монарх" са го чакали десет години и са напуснали острова.
Намери ли нещо?
Не, нищо полезно.
Трябвало е да останат още, но не са имали записките на Били.
Били е идвал тук. Върнал се е.
Твоята рисунка, Хироши.
Добре.
Хироши.
Онова писмо…
- Не е нужно да го обсъждаме. - Напротив.
Каквото и да си мислиш,
искам да знаеш, че обичах баща ти.
С цялото си сърце.
Е, явно не с цялото.
Избрах да съм с Били.
Исках да сме семейство.
Когато прочетох писмото, ме изпълни гняв.
Към теб и Шо.
Че сте предали татко,
затова той ме изостави.
Но знаеш ли какво почувствах след това?
Облекчение, защото мислех, че аз съм причината да ме изостави.
Някъде съм сгрешил.
Не му бях роден син.
Не ме е обичал истински.
Не е вярно.
Но като прочетох писмото и най-сетне разбрах,
че не аз съм го разочаровал,
от плещите ми падна товар.
Иска ми се да бях там. Да не бях поемала глупави рискове.
Когато паднах в онзи разлом…
решението беше мое.
Двамата бяха против.
Убедих ги, че аз трябва да се спусна.
Това безразсъдство ми коства години от живота.
А можех да ги прекарам с теб, да бъда до теб като майка.
Може би тогава нямаше да се чувстваш изоставен.
Сега разбирам, че съм разочаровал хората по собствена вина.
Ти осъзнаваш твоите грешки, аз - моите.
- Какво има? - Здрасти, къде си?
Идвам да видя семейството си.
Нещо изникна, трябва да се върнеш в столицата.
Не съм ги виждал повече от месец.
- Важно е. - И моето е важно. До другата седмица.
Не затваряй, има нещо, което трябва да видиш.
- Чао. - Рибари в Тихия океан
са извадили стара торба с логото на "Монарх".
На нея пише "собственост на Уилям Ранда".
Вътре има бележки, стари карти, касети със записи.
Може да са от експедицията му на Острова на черепа.
Добре, ще се върна след седмица.
Седмица? Сериозно ли?
Торбата е съкровищница, която още никой не е видял.
Ще ги прегледаш ли?
Да, обаче…
Той ти е баща, тук само ти си го познавал.
Не го познавах.
Почти не си го спомням.
Добре.
Съжалявам.
Заради данните от Джанджира е.
В торбата може да има важни неща. Мислех, че ще искаш да си тук.
Идвам.
Засичам нещо на сонара. На 1000 метра от нас е.
- Появи се изневиделица. - Местоположение?
3-2-0.
Точно зад нас е.
Мисля, че е чудовището Х. Идва за нас.
- Руля надясно! Задай курс 2-2-0. - Петстотин метра и скъсява дистанцията.
Четиристотин метра.
Хайде.
- Триста метра. - Потопи се.
Двеста метра.
Боже мой.
- Сто метра, контактът е неизбежен. - Готови за сблъсък.
Продължава на юг-югоизток. На петстотин метра пред нас е.
Право към Санта Соледад.
Няма да успеем навреме, да предупредим Шо.
На петнайсетина километра от нас е, плува право към нас.
Точно както пишеше в картата на Ранда.
Да, Уолтър. Беше прав и всичко върви по план.
Няма да е проблем, кодът на Кора ще сработи.
Синаптичната връзка ще бъде съразмерна и ще докажем, че е възможно.
Ще те държа в течение. Скоро ще е.
Финална проверка на дрона.
Контакт след 20 минути.
От старата кръчма ще има видимост.
Колко е пуста.
Трябва да спрем "Ейпекс", а нямаме време.
Ето го дрона със синаптичната връзка.
Виждате ли металните лампи от двете му страни?
Ще ги използваме да блокираме роторите на дрона.
Това Мей ли е?
- Приготви се, Джейсън. - Добре.
- Шефката каза да започваме. - Разбрах.
Само да прекомпилирам новия модул и да тествам интерфейса.
Това май е суперважно, само че чудовището скоро ще е тук.
Идва след 16 минути,
така че може да не е идеално.
- Нямаме друг вариант. - Сега или никога! Действаме!
ПРЕКОМПИЛИРАНЕ
Да попитаме какво са намислили от "Ейпекс".
Шо!
Мей!
- Какво правите? - А ти?
- Знаят, че сте тук. Трябва да се махате. - Защо им помагаш?
Мисля, че разработката им може да предотврати нова атака.
Напредъкът ни е забележителен. Ще можем да ги контролираме.
Напредък? Мей, това е варварско.
Кой ще ги контролира? Бренда? Началникът й?
Говориш като наивница.
Аз ли?
Боже мой, Кейт! Искам да направим нещо добро.
Не се месете.
Не искам да пострадате.
Това е доста силен аргумент.
Защо крият това от "Монарх"?
Да, щом смятат, че това е решението, защо е тази тайнственост?
Защо не споделят успеха си със света? Нещо не ми се връзва.
Защото който държи юздите, не само ще може да предотврати атака,
но и да я предизвика,
за да унищожи каквото си поиска, където и да било по света.
Превръща се в оръжие, от което ще спечелят много пари.
- Какво има? - Казах ти, че ми трябва още време.
Всички това искаме, но не зависи от нас.
Какво става?
Започва се.
- Отиват към площадката. - Изведи хората.
Напуснете района.
- Прието. - Бързо!
Ако ще действаме, сега е моментът.
Хайде!
Периметърът на площадката е нарушен.
- Не мирясаха. - Да пускаме дрона.
- Бързо. - Скарабеи!
- Полковник, да бягаме! - Бързо вътре!
- Сега или никога. - Давай.
Пускай дрона.
Лий, бягай!
Бягай!
Лий!
- Лий, ранен ли си? - Да го вкараме вътре.
- Кракът ми. - Хайде.
Върви.
Държим те.
Дай да видя.
Добре, разбрах.
Дай да видя, ще те заболи.
Кейт?
Кейт.
Подмина го, направи още един опит.
Кейт.
- Боже! - Тя защо е там?
- Спрете! Пратете някого. - Не!
Ако с импланта успеем, така ще я спасим. Затова дойдохме тук.
- Целта е прехваната. - Огън!
Имаме връзка.
- Добре, а контролираме ли го? - Не, синаптичната връзка още се зарежда.
Тук съм, Кейт. Какво има?
Трябва да се махнем.
Докладвай.
Силни импулси във фронталния лоб и амигдалата.
Още нямам пълен контрол.
Срив в соматичната система, мускулите не реагират.
Не, чакайте.
Чудовището има толкова много неврони.
Не мога да обработя всички данни. Трябваше ми още време.
Спри да мрънкаш, стегни се, Кора.
Програмата не е съизмерима с нещо толкова голямо.
- Веднага я оправи! - Чуваш ли се? Всичко ще се срине.
Чакайте.
Къде е Хироши?
Да бягаме, Кейти.
Кейти.
Да бягаме!
- Кейт! Татко! - Кентаро, назад!
- Сигналът прекъсна. - Нищо не постъпва.
- Бренда. - Да се евакуираме.
- Бренда. - Евакуация.
Веднага да се евакуираме!
Ставайте!
Хайде!
Бързо!
Идвай.
Няма да потъваме с кораба.
Татко?
Помощ!
- Божичко. - Кейт, добре ли си?
- Доведи помощ, Кентаро. - Добре ли си?
- Извикай помощ. - Кейт.
Ще се оправиш, ще доведем помощ.
Пропуснах толкова много от живота ти.
- Не. - Толкова много моменти.
Толкова много лъжи.
Ще се оправиш.
Спокойно.
Хироши.
Хироши, помниш ли нашата песен?
- Хироши? - Татко?
- Не се унасяй. - Хироши.
Търсете оцелели, да изолираме мястото.
Искам всичко - данни, оборудване, независимо в какво състояние са.
И най-вече искам отчет за всеки един човек.
Помощ!
Никой да не си тръгва до идването на директора.
- Помогнете. - Лекар!
Превод на субтитрите Катина Николова