INSULA CRANIILOR - 1973
Salut, prietene. Sper să vezi asta într-o zi.
De fapt, nu. Asta ar însemna că sunt mort.
Şi ştiu că ţi-ar plăcea asta.
O să fiu succint.
N-o să mă ierți niciodată pentru ce ți-am făcut
şi nu pot să corectez greșelile din trecut.
Dar sper să las ceva pentru viitor.
O moștenire.
Şi o să-ţi dai seama că a meritat.
MAREA JAPONIEI
Aici.
Aduceţi-o aici.
Daţi-i drumul.
Ce faceţi? Treceţi la muncă!
INSPIRAT DE PERSONAJUL GODZILLA
Trebuie să aşteptăm.
Bun venit la Tokyo.
Rămâneţi așezați pentru decontaminare. Mulțumesc.
Vor să ne dea iluzia siguranței.
Ca şi cum aşa ar evita atacul unui alt monstru.
Scopul vizitei în Japonia?
Tatăl meu a murit recent, mă ocup de cele necesare.
Afaceri, cred. Afaceri de familie.
Puneţi degetele pe placă.
Bine.
Condoleanţe.
Duceți-mă la această adresă.
Păreţi pregătiţi.
Guvernul cheltuiește mulți bani. Rachete, drone.
Lucrezi în sector?
Sector?
Apărarea anti-monştri. O afacere în dezvoltare.
Mereu e cineva care profită de tragediile altora.
Mai mult profit decât tragedii.
- Ce vrei să spui? - San Francisco a fost o farsă.
Efecte pe calculator.
Nu ştiam.
Asta nu e tot. Am un podcast.
Bună, mamă.
Ai spus că mă suni când aterizezi.
- Doar ce-am aterizat. - Da, acum două ore.
- Am aşteptat... - Am trecut pe la imigrare
- și vamă, am luat un taxi. - Doamne.
Bine. Ai ajuns?
Da.
Și?
Și ce, mamă?
Crezi că stau să aștept să fie adus acasă?
Ar fi trebuit să urmăm planul tău?
Să stăm cu mâinile-n sân, fără niciun răspuns?
Cate. Cate?
- Te sun eu. - Cate, nu închide...
Cine eşti?
Ce faci aici?
- Cine sunteţi? - Ce vrei?
N-o atinge!
- Pune-o înapoi! - Cine stă aici?
Ce e?
A intrat aici!
Cred că e puţin dusă.
Ce faci?
Ce-s cu pozele astea?
- Sunt poze de familie. - Ce?
- Cum ai intrat aici? - Am cheile.
- De unde le ai? - De pe biroul tatălui meu.
Apartamentul ăsta e pe numele lui.
Nu știu cine e tatăl tău, dar asta e casa noastră.
El e tatăl meu.
Kentaro...
Cine e fata asta?
- La naiba... - Vrei să conduc eu?
N-ai putut să faci rost de o maşină funcţională?
Ai zis să trecem neobservaţi. Ai fi preferat un car cu boi?
Da, de ce nu?
Un pic de fân, problemă rezolvată.
Pedala din stânga, Billy.
Nu poţi să-ţi dai cu părerea din spate.
- Cealaltă stângă. - Ciocu' mic.
- Sigur e drumul bun? - Verific.
5.000 de miliremi.
6.000.
Suntem pe drumul cel bun.
Nu-i grav, oricum nu voiam să am copii.
Serios? Niciodată?
Odată te atrăgea ideea.
Pe atunci era interesantă.
Te rog, nu-mi spune că n-ai găsit femeia potrivită.
Uitându-mă la voi, pare simplu.
Creșteţi unui copil grozav, conduceţi Monarch. Nu-i uşor.
Am făcut totul împreună.
Da.
7.000 de miliremi și crește.
Bine. La treabă.
Am ajuns.
Astea ar trebui să ne protejeze.
Depinde de ce trebuie să ne protejăm.
Te temi că o să dai de un titan?
- Unde ţi-e simţul aventurii? - Armata mi-a dat misiunea
să vă protejez. Faceţi ce vă spun.
Da, domnule.
Bine.
Demonstrăm că rețeaua există
și că nu e doar o fantezie.
Da.
Toate sacrificiile noastre ar merita.
Aduceţi echipamentul.
Billy, intră.
Vin.
Aruncă arma!
Calmează-te!
Key!
Nu-ţi da masca jos.
Asta e o zonă interzisă.
Cine sunteţi?
Suntem savanţi.
Vrem să ajutăm.
Dacă-i mănânci, o să ţi se facă rău.
Familia ta ar putea muri.
Din cauza contaminării?
E un basm care să-i sperie pe curioși.
De ce? Ce-i atrage aici?
Bătrânii spun
că guvernul a făcut o gaură în Pământ până în Iad.
Şi tu îi crezi?
Vedeți cu ochii voştri.
Ne apropiem.
Mersi, Billy.
E vreo problemă?
Nu mai face asta.
Problema e că nu sunt radiații.
Imposibil.
Am detectat-o acum 1.500 de km. Ar trebui să fim în epicentru.
Dar nu suntem.
Băiatul avea dreptate. E un basm.
Ne dăm măştile jos?
- Mor de cald. - Nu.
Da.
Grozav. Acum vrei să mori?
Doctorul a spus că da...
- Şi eu sunt doctor. - Sigur că da, ştiu.
Nici nu seamănă cu el.
Dar are cheile lui.
Nu şi faţa.
Demonstreaz-o.
Voi ce dovezi aveţi? Câteva poze?
Şi eu am.
Noi doi în parcul Redwood.
A suferit o intoxicaţie și i-au ieşit nişte pete roşii pe brațe.
Insuportabile. Sună cunoscut?
Asta e curtea noastră.
Mi-a construit căsuţa când aveam cinci ani.
Într-un weekend când era acasă.
Am una bună.
Croaziera pentru aniversarea nunții lor.
Treizeci de ani.
E o realizare.
- Cât timp aţi fost căsătoriţi? - Nu vorbi aşa cu ea.
N-o judec.
Dar nu vrei să afli pe cine a înșelat prima?
Pe mama ta sau a mea?
Ce vrei?
Kentaro...
Ce se întâmplă?
Poți să ne explici?
Am așteptat.
Am căutat.
Dar Hiroshi nu mai e.
Îmi cer scuze că am dat buzna. Să uităm de asta.
Glumești?
Te rog, ajută-mă să înţeleg.
Aș vrea să pot.
Sunt ale voastre.
Nu detectez nimic.
Cum apare un semnal, dispare, ca și cum e absorbit de ceva.
Da, sau mâncat.
Ce? N-ar fi prima dată.
Pentru creaturile astea, bomba A vine de la „aperitiv”.
Faceţi-vă experimentele.
Ţine.
Am plasat explozibilii.
Trebuie distanţate mai mult, la cel puţin 50 m una de alta.
Pentru cele mari de 3,8 megajouli.
- Exact ce-am adus. - Nu, astea sunt 2.1.
Măsurarea la o adâncime mai mare implică o suprapunere de 30 m.
Dacă le dispunem în romb.
- Astea sunt circulare. - Detonez.
Stai. Sunt cumva...
- Goluri. - Ce?
Cavităţi în stratul de rocă.
E ceva acolo jos.
Nivelele sunt anormale.
Şi-ncă cum!
Asta am căutat.
Da.
Asta e.
Bună, mamă.
Cate, de ce nu m-ai sunat?
- Ce s-a întâmplat? - N-am ce face aici.
Era cineva acolo?
- Cate? - Știai?
Ce?
- Cate? - Trebuie să închid.
Ce ai aflat? Al cui e apartamentul?
Al lui.
Mamă, mă auzi?
Mamă? Mamă!
- Ridică-te. - Ce se întâmplă?
- O alertă preventivă. - Pentru ce?
Godzilla.
- Probabil e un exerciţiu. - Cât trebuie să stăm aici?
Trebuie să așteptăm sfârşitul alertei.
Şi dacă e real?
Ești din San Francisco. Ai ști ce trebuie făcut.
Vrea să știe dacă era cu tine.
Poftim?
Era cu tine în ziua atacului?
Ce mai contează?
Nu crezi că ar fi contat dacă ar fi fost cu noi?
Nu, nu era cu mine.
Eşti bine?
Nu vă panicaţi.
O să vă scot de aici.
E bine. Urmați-mă!
Copii! Haideţi!
Te-am prins. E în regulă. Haide.
E în regulă. Haide.
Nu!
Trebuie să ies, îmi pare rău. Scuzați-mă.
Trebuie să ies de aici. Dă-mi drumul!
Sunt bine.
Băga-mi-aş!
Sigur e ceva acolo.
O nouă formă de MUTO.
În stadiu embrionar.
Un fel de larve. E ca o creșă.
Da.
În cazul ăsta, mama nu poate fi departe.
Trebuie să prelevăm material genetic.
Vrei să cobori acolo?
Da. Par să doarmă nu?
Par?
E vorba de o specie nouă, Lee.
Nu putem să ratăm ocazia să aflăm mai multe despre ea.
Putem, dacă murim din cauza asta.
De ce suntem aici?
Cred că ar trebui...
Am un presentiment.
Billy are dreptate. Nu plecăm cu mâna goală.
Ce faci?
- Ştiu ce să caut. - Key, întoarce-te.
- Hai. - Sunt cea mai uşoară.
Mă puteți ridica dacă am probleme.
În niciun caz nu te las să cobori.
Nu.
În niciun caz?
Billy.
Are dreptate. Ea trebuie s-o facă.
Ce faci? Billy, ce faci? Opriți-vă, amândoi.
Spune-mi de cât timp ai nevoie să prelevezi materialul genetic.
Cinci minute, maximum.
Bine. Vin şi eu.
Ai grijă.
Vezi? Sfârşitul alertei.
Alerta de urgență a fost anulată. Vă puteţi relua activităţile.
Totul revine la normal?
Ce-ai vrea să facem? Să ne ascundem într-un dulap?
Te invită la un ceai să vorbiţi despre viața ta.
E foarte amabilă. Poţi să-i spui ce vrei.
Nu mă gândesc la ceva mai neplăcut decât să vorbesc cu amanta tatălui meu.
În ce ne priveşte, mama ta a fost amanta.
Înţeleg. Plec.
Amanta o să aibă multe întrebări.
Şi tu ai răspunsurile?
Ai traversat lumea căutând ceva.
Ce descuie astea.
Ai descoperit doar că tata era un mincinos ordinar.
Te mulţumeşti cu atât?
Cred că va trebui.
Crezi că a fost un ticălos?
Vreau să-ți arăt ceva.
Bine.
Priveşte în jur.
Caut ceva anume?
Pe el. N-a fost un om rău.
Poate nu l-ai cunoscut.
Trebuie să recunosc.
Avea două familii şi era şi obsedat de muncă.
- Era important. - Scuteşte-mă.
Știi măcar cu ce se ocupa?
- Software pentru sateliți. - „Software pentru sateliți”.
I-ai cunoscut colegii?
Te-a invitat vreodată la muncă?
Tu cu ce te ocupi?
Nu-mi spune. Inginer informatic?
Tata ar fi mândru.
Hei!
Ce-i aici?
Nu știam că-i acolo.
Ce faci?
- Ziua ta de naştere? - Opreşte-te.
Voiai să mă prezinţi tatălui tău, nu?
Să mă-nveţi ceva despre el.
Singura surpriză de aici e asta.
7 iulie.
A mamei tale?
N-ar fi atât de simplu.
Ți-e frică de ce-o să găsim?
17 august.
Continuă si o să-l blochezi.
Serios. N-o să se deschidă niciodată.
Cum ai făcut asta?
Luna ta, ziua mea. Luna mamei tale, ziua mamei mele.
Miroase a pește.
- Trebuie să știu ce sunt astea. - Dispozitive de stocare de date.
- Sunt personale. - Uite cum facem.
Mă ajuţi şi n-o să mai auzi de mine.
Cunosc pe cineva.
Dispari. Mănânc.
Te rog, May.
Ai mai văzut un format ca ăsta?
Ce crezi, anii '80?
Mai degrabă din anii '70.
Nu pot să las totul când ai nevoie de o favoare. Viaţa continuă.
Pot să te plătesc.
Nu mult, dar n-o să regreţi.
Să mă plăteşti?
Vrei să mă plătești?
Bine. Mă rog.
Nu te mişca.
May.
May!
Ce?
Rămânem profesionali.
Asta e relația noastră acum?
O tranzacţie?
Sau a fost mereu așa şi am fost oarbă?
Ți-am spus că am nevoie de timp.
Da. Și ți l-am dat.
Dispari cu lunile și apari de nicăieri tratându-mă ca pe o asistentă tehnică!
Îmi pare rău.
De ce m-aş deranja?
Și ea, serios? E pe bune?
Nu știu.
Dar tatăl meu păstra alea în seiful lui cu un motiv.
Dacă ne-ar putea explica sau dovedi că ea minte...
E totul în regulă?
Am plătit eu.
Locuiești în cartierul ăsta?
Da. E ieftin. Pentru Tokyo.
Fiecare îşi vede de treburi. E autentic. Îmi place.
Dar sunt curioasă, pentru că am frați.
Vorbim odată la câțiva ani, cu un preaviz de nouă luni.
Tu ai descoperit un frate matur. Mai ales unul ca el.
Grozav, mulțumesc.
- E adevărul. - E şarmant.
Îmi placi.
Simţiţi-vă ca acasă.
Cunoşti casa.
Ești colecționară?
Nu. Audiofilii jură că doar aşa poţi asculta vinil.
Aparent, e mai cald, mai autentic.
Dau 2-300.000 de yeni pe o vechitură din garajul bunicului...
Puţină ceară.
Nu s-a demonstrat că sunetul e mai bun.
- Este. - Nu, nu e.
Dacă lumea vrea să asculte cu inima, nu cu urechile, le iau cu plăcere banii.
May nu e sentimentală.
Sigur. Fiindcă mă cunoști atât de bine.
Mănânc tăiţei și Asahi când nu e de muncă.
Sunt liber profesionistă, scriu cod şi proiectez jocuri.
E dintr-un joc de-al tău?
Nu. E opera fratelui tău.
Frate vitreg. Și încă nu e stabilit.
Ai spus că ești inginer.
Nu, tu ai spus asta.
Bine. Să vedem.
Corupt?
Criptat.
Nu-l poţi citi?
Tehnologia de criptare a evoluat.
Criptarea militară de acum 40 de ani e joacă de copii.
Sunt Collins de la Colectare Date.
Trebuie să vezi asta.
Da?
Ce e?
Cineva a încercat să-l decripteze online cu un program.
Codul Monarch integrat ne-a trimis o alertă.
Cât ai recuperat?
Nu mult. Câțiva megabytes.
Sunt meticuloşi.
Au decriptat o mostră, după care s-au oprit imediat.
- Ai o adresă IP? - Doar zona. Tokyo.
Vrei să previn Verdugo?
Mă ocup eu.
Eşti sigur? După Ziua G, Verdugo a spus...
Mersi, m-ai ajutat mult. Ai făcut o treabă bună.
Salut. Cum stai cu japoneza?
Ce sunt astea?
Nu știu. Dar sunt multe.
Ăla e Bigfoot?
Dă înapoi. Ce-i asta?
Seamănă cu harta din biroul lui.
Harta la ce?
Nu recunosc nimic.
Ce e Monarch?
Erau acolo.
În San Francisco.
Un fel de soldaţi. Aveau asta pe uniforme.
Ce făceau?
Nu știu. Întreg orașul părea că se prăbușește.
Oamenii mureau, blocaţi, iar tipii ăștia făceau poze,
ca niște copii într-o excursie. Ca şi cum ar fi așteptat asta.
Crezi că tatăl tău lucra pentru ei?
Erau în seiful lui.
Nu era aşa.
De ce vorbim cu ea?
Dacă tata ar fi fost aici, nu în San Francisco,
ar fi încă în viață.
N-a fost în San Francisco în Ziua G.
Credeam că nu ştii japoneză.
N-am zis niciodată asta.
Era limba noastră secretă.
N-o mai vorbesc.
Vrei să te credem după ce ne-ai minţit?
Nu încercam să vă păcălesc.
Cum adică n-a fost acolo?
SAN FRANCISCO - 2014 A CINCEA ZI DUPĂ ATAC
- Tată? - Unde ești?
Tată! Eşti teafăr? Te-am tot sunat.
- Unde ești? - Suntem într-o tabără.
Unde, exact? În ce loc?
La cortul Crucii Roșii, lângă intrarea de nord.
Tată?
- Tată, mă auzi? - Cate!
Tată!
Eşti bine? Am încercat să te sun.
N-aveam reţea. Unde ai fost?
Avioanele au fost reţinute la sol.
Mama ta e bine?
Vino, e un cort în cealaltă parte a taberei.
Nu pot rămâne.
Un autobuz pleacă spre est diseară la zece.
Ai bilete pentru tine și mama ta.
În Reno vă aşteaptă un hotel şi o maşină.
Reno?
Ce...
Vii cu noi. Mama e moartă de-ngrijorare.
Vreau să ai grijă de ea.
Nu.
- Am ceva de făcut. - Nu!
Îmi pare rău, Cate.
Ești puternică.
O să fii bine.
Îmi pare rău.
„Îţi pare rău”?
Spune-i că o iubesc.
Vă iubesc pe amândouă.
Tată!
O săptămână mai târziu, poliția din Fairbanks, Alaska
ne-a spus că avionul lui a dispărut într-o furtună.
N-au găsit resturile.
Ce vrei să faci?
Avea defecte, dar nu era un monstru.
A avut motivele lui.
Răspunsurile trebuie să fie aici.
Sper să le găsiţi.
Dar nimic nu scuză ce ne-a făcut.
Stai. Dă înapoi.
Asta?
E bunica mea.
A murit când era mic.
Ce caută poza ei în fişierele astea?
Unde e?
Bine.
Ce vedeţi?
Ce vezi şi tu, Billy. Dar de mai aproape.
Mulțumesc.
Mai ai trei minute, treci la treabă.
Par să aibă mai multe extremităţi.
Categoric insectoizi.
Incredibil.
Pornirea reactorului i-a forţat să se hrănească la suprafaţă.
La naiba!
Trebuie să plecăm!
Key, nu mai avem timp, să mergem.
- Un minut. - Nu, acum.
Urcaţi!
- Fugiți! - Ai grijă!
Plecați de acolo! Urcaţi!
Haide!
O, Doamne.
Fugi, fugi!
Nu te opri!
Trage!
- Trage! - Vin! Grăbeşte-te!
Billy! Trage!
Nu!
Nu-mi da drumul!
Nu!
Sunt prea mulţi!
- Prea multă greutate. - Nu!
Dă-mi mâna!
- Nu mai pot! - Dă-mi mâna!
Dă-mi mâna!
- Nu mai pot! - Trage!
Nu!
Traducerea şi adaptarea: jarvis