Vi borstar tydligen pooler här.
De bygger en grym pool och sen säger de:
"Förresten, du måste borsta poolen en kvart om dagen."
Jag gymmar tydligen inte tillräckligt ofta,
så min tränare har satt mig på poolträning.
Och vissa tränar faktiskt i poolen, men jag är bara den nya poolpojken.
Jag ska visst göra det här två-tre gånger om dagen.
Glöm det. En vacker dag slipper jag det här.
Vad är nytt?
Livet på golfbanan har förändrats för mig.
Jag är mer känd.
Livet har förändrats för Joel Dahmen.
Joel!
Folk är inte bara galna i Joel. De ropar även Genos namn.
Det brakade loss över en natt.
Joel, du är bäst!
Jag skriver i ansiktet.
All uppmärksamhet är nytt.
Och det beror nog helt på framgången med Full Swing.
Joel tog stora kliv förra året, men han har inte följt upp det,
och han tappar på rankningen.
Det är berömmelsens baksida.
Man kan inte längre kämpa i det tysta.
Fan också!
Att jag är känd och populär och spelar min sämsta golf,
det suger.
Allt som har hänt i år och all uppståndelse, det tar på krafterna.
Vi behöver en ny plan.
För det vi gör, funkar inte.
Din idiot.
Vi har inte varit så här dåliga på länge.
Det måste ske en förändring.
FULL SWING: PGA-TOUREN INIFRÅN
AVSNITT 3 EN PSYKOLOGISK SPORT
Ja, jag vet. Vad?
Herregud!
Riggsy! Vad gör du?
- Herregud! - Varför kissar du så mycket?
Verkligen? Nu är det överallt.
Vad ska vi göra åt det?
- Han är ju blöt. - Jag vet. Vad gör du?
- Hur gjorde du det? - Är du stolt nu?
Vi fick vårt första barn, Riggs, i januari.
Han är fantastisk.
Man vänjer sig snabbt vid allt kiss och bajs.
Han bara kissar. Det är otroligt hur mycket tvätt det blir.
Han kissar överallt. Jag har blivit träffad i ansiktet.
Det är en stor förändring. Ansvaret hemmavid är mycket större.
Jag vill hjälpa till så mycket jag kan.
Å andra sidan måste jag göra mitt jobb för att kunna ta hand om min familj.
Det är så jag försörjer familjen.
Men jag har en fantastisk fru som gör det hårda jobbet.
- Varför har vi så många såna här? - Såsskålar.
Vi äter ju aldrig sås.
"Spela inte golf den här veckan." Flytta in i ert nya hus. Det blir toppen."
Nytt hus, nyfött barn, och så Netflix på det.
Vi sa: "Det är så mycket som händer just nu,
och sen blir du känd över en natt. Coolt. Vad gör vi nu?"
Det är bara en fin flaska som jag ska ha till vas.
- Det är tequila. - Ja, men den är tom.
Inte helt.
Ibland har vi tänkt:
"Hur ska vi klara det här?"
Det är fantastiskt, men det är mycket.
Så här såg våra kvällar ut innan vi fick barn.
Grattis till vårt nya hus.
Herregud. Bravo!
Får jag bara... Vilken usel idé.
- Herregud, jag var så mycket bättre än du. - Du suger in bättre.
Det är svårt att få till en balans. Vi jobbar på det.
Jag spelar fortfarande golf, Geno är min caddie,
men jag har fler som stöttar mig nu.
Det är så härligt att vara tillbaka här på Atlantkusten.
Ponte Vedra Beach, platsen för Players Championship.
Det kallas den femte majorn.
De bästa spelarna är med, så en seger vore en fjäder i hatten.
Golfens bästa duo, Geno och Joel.
Jag skulle säga att jag är den lägst rankade spelaren med flest fans.
Det är en märklig sits.
Jag älskar dig.
Geno, signerar du min?
- Vill du det? - Ja.
Jag avskyr att säga att jag kan vara en av de mest populära caddierna,
för jag gillar inte hur det känns att säga.
Men det kan vara sant.
- Du är så känd, Geno. - Så känd.
Först att slå ut, Joel Dahmen.
Joel!
- Kom igen, Joel! Folkets mästare! - Du är min favorit, Joel!
Han är ett riktigt original, Joel Dahmen.
Underbart.
Om fem bebisar skriker, känner du igen ditt barns skrik?
Det är en bra fråga. Jag tror det.
- Du, då? Känner du igen det? - Nej.
Ja. Det där var uselt.
- Fortsätt! - Kom igen.
- Har du kul? - Nej.
Jag missar slagen och sen kan jag inte putta heller.
Snälla, nu gör vi en birdie.
När man ser på många av de bästa spelarna i världen,
så hann de sakta vänja sig vid kändisskapet.
Så var det inte för Joel.
Det hände över en natt och det var nog påfrestande.
- Hej, Geno. - Fan!
Fan!
- Hej, älskling. Hur var din dag? - Bra.
- Kameran rullar, va? - Ja.
Fri access.
- Vill du gå och slå några bollar? - Det vore grymt. Nej.
- Varför? - Jag tänkte: "Verkligen?"
Jag tänkte: "Wow. Okej."
Jag har redan spelat. Jag är klar.
- Vi måste bli bättre. - Det händer inte just nu.
Mycket har förändrats i Joels liv
och jag tror att han har lagt i farthållaren.
- Har du allt? - Ha en trevlig kväll.
Jag vill att nån hjälper honom med den mentala biten,
vilket givetvis är jätteviktigt.
Eftersom golf är ett mentalt spel, hur ser du på idrottspsykologer?
Hur ser jag på idrottspsykologer?
Det är definitivt inget för mig.
Har du pratat med andra spelare på touren som använder idrottspsykologer?
Ja, jag har pratat med många av dem.
Det verkar funka för vissa.
Bra slag!
Jag ser fram emot att sitta ner och ha ett av våra långa samtal.
Ja.
Jag heter Wyndham Clark och jag spelar golf på PGA-touren.
Bra jobbat.
När jag började spela på PGA-touren så räknade jag med en masa framgång.
Men så blev det inte.
För birdie, Wyndham Clark.
Jag var en av de bästa spelarna i college. Årets Pac-12-spelare.
Jag tänkte: "Vi ska bara göra likadant inom proffsgolfen."
Det här blir intressant.
Man har alltid sett Wyndham Clark som en komplett spelare.
Han är stor och slår långt, men han är varsam på greenen.
"Varför utmanar han inte spelare som Justin Thomas och Jordan Spieth?"
Det blir inte ens dubbelbogey.
Wyndham var en arg golfare tidigare
och han var nog riktigt hård mot sig själv.
Jag hade alltid klankat ner på mig själv och haft negativa tankar.
Jag låste in mig och kom inte ut på länge,
eller drack för mycket eller var elak mot människor.
Jag ville inte spela.
Herregud!
När man hamnar i ett negativt mönster där man tänker: "Jag är kass.
Jag klarar aldrig kvalgränsen igen..."
Det är svårt att bryta det.
Vi hade ett förtroligt samtal. Jag sa:
"Du är nära att inte få spela på touren och du är nära att bli stjärna.
Du måste göra en förändring.
För du kan inte fortsätta så här."
Åh, varför?
Ja, det där kändes.
Många i mitt team sa:
"Du måste ta hjälp av en idrottspsykolog annars hoppar vi av."
Snyggt.
Han sa: "Jag har träffat alla. De säger alla samma sak. Jag behöver ingen...
Jag sa: "Jag har nån som är annorlunda."
Jag visste inte hur det skulle gå, men det var värt ett försök.
Hur är din ångestnivå inför birdieputtar?
Den är nog högre än par. Jag kan...
Jag vet det. Jag jämför med när du är som bäst.
- Det är inte... - Det har blivit lite värre.
Jag började jobba med Julie i december.
Nu har jag nåt och nån som kan leda in mig på rätt väg.
- Gör avtryck på söndag. - Ja.
Idrottspsykologi och mental träning har blivit populärt.
Folk använder sig av det mycket mer nu än för fem år sen.
Vi kan väl sätta oss ner efter den här veckan och prata om
hur allt känns?
Wyndham var oerhört motvillig till att jobba med mig i början.
Han kämpade med ilska mot sig själv,
och sorgen över att han inte hade den karriär som han önskade sig.
Vi måste definiera "dålig",
"riktigt dålig", "medioker" och "toppen".
Ja.
Jag betonar att det här är svårare än golf.
Man gräver djupt och verkligen rannsakar sig själv.
Det är jobbigt.
Men han började få bättre självkänsla
och det gjorde att han spelade bättre golf.
Här är Wyndham Clark.
Vad sägs om det?
Wow! Det var nära, eller hur?
Han har jobbat hårt med det mentala.
Se på honom. "Var har han varit?"
Det kändes bra och jag sa:
"Vi spelar bra och sänker puttarna. Jag tror på det här."
Sen åkte jag till Quail Hollow...
Allt föll på plats. Jag får gåshud av tanken.
Det här är stunden han har drömt om.
När jag äntligen vann, tänkte jag: "Det här funkar verkligen."
Det var varit fem långa år på touren för att nå hit.
Tidigare hade jag nog kroknat, men nu var jag mentalt jättestark.
Wells Fargo var så läkande för honom.
Den segern lättade åratal av smärta.
Wyndham slog igenom på Quail Hollow och han dominerade.
Han tog hjälp av en idrottspsykolog, och pang!
Jag har gjort allt på mitt sätt.
Jag har bara inte hittat pusselbiten. De gjorde det snabbt och lyckades.
Vi ska nu spela nio hål
med några av tourspelarna och Geno Bonnalie.
Välkommen till tee, Joel Isaac Dahmen.
Trevligt att ha dig här.
Jag behöver en människa som vill svepa en öl med mig.
Ett, två, tre, kör.
- Oj, då! Den drar åt vänster. - Du är mycket bättre än jag.
- Snyggt. - Du är ett proffs.
Jag dricker inte snabbt, bara mycket.
Jag är mer distraherad i år än tidigare år.
Man gör så mycket mer än att bara spela golf.
Varje vecka har jag gjort extra saker. Det tar både tid och energi.
Att få barn gör allt svårare.
Att bli känd gör allt svårare.
Allt det på tre månader,
inte undra på att jag spelar dåligt.
Fan också!
Vi spelar inför barn.
Men det finns inga barn här just nu och jag slog dagens sämsta putt.
Ska jag spela golf? Jag är klar med golfen.
Jag vet inte vad som händer.
Han har inte varit sig själv på ett tag.
VÄLKOMNA TILL ZOOET
Faderskap är fantastiskt. Verkligen. Vi har haft sju veckor tillsammans.
- Det här är första kvällen utan dem. - Jaså?
- Vet du vad det betyder? - Jag ska spy i busken.
- Det blir en galen kväll. - Joel!
Ska jag dricka mer eller mindre?
Jag måste dricka mer.
Kvällen är lång.
Jag tiger nog oftare än jag borde, som vän och inte caddie.
Det är svårt att ha båda rollerna när han är din chef.
För prinsessan här, kan du ha i lite tranbärsjuice och lite gin?
Det är ett sant påstående.
- Ett. Två. - Det räcker.
Han har fler ögon på sig.
Och jag vet inte om han var redo för all uppmärksamhet
och/eller ville ha den.
Det pågår nåt i hans huvud som inte ens jag känner till.
Du börjar bli stor. Redo?
Ett, två, tre!
Oj! Vart tog du vägen?
Joel är en fantastisk pappa. Han vill ha en aktiv roll i Riggs uppväxt.
Golfen har kanske hamnat lite på sparlåga.
Det är så här cowboyflickor rider...
En person försörjer alla. Det är press.
Ibland tänker jag: "Okej, du mår inte så bra.
Du missar kvalgränsen, du dricker... för mycket.
Är det normalt? Vill du känna så här?
Kommer det här att hjälpa eller hindra ditt spel ännu mer?
Du är inte dig själv och nu drar du ner alla andra också."
Det låter hårt, men jag räds inte att ta upp det med min man,
för det gäller vår familj.
Åh, gubben! Fick du tag i mitt öra?
Både jag och Geno tänker:
"Med tanke på allt som har hänt i år och all uppståndelse,
släpp ut det. Prata med nån."
Visst finns det en viss motvilja.
Om man har gått till en terapeut tidigare på grund av trauma,
så associerar man till det.
Allt det här kan bli ditt.
Jag gick i sorgterapi i gymnasiet efter att min mamma hade gått bort.
Jag kan fortfarande se terapeuten framför mig. Han var hemsk.
Han försökte tala om för mig hur jag kände
och hur jag skulle göra, men det funkade inte.
På det stora hela, om min första erfarenhet av terapi
hade varit positiv och lett till nåt bra, så skulle jag vara mer öppen för det.
När jag spelar dåligt sviker jag mig själv, Geno och familjen.
Jag måste lista ut hur jag kan vända på det.
Det är dags för ett majormästerskap i västra New York igen.
Det är kallt!
PGA Championship 2023.
Kolla här.
Jag vet inte om ni får såna här, men det är från ett fan.
"Jag är värdig. Du klarar det.
Universum valde dig att spela golf. Det är ditt öde.
Du inspirerar tusentals människor över hela världen.
Så om du känner dig ledsen, kom ihåg att du är värdig
och att folk stöttar och älskar dig.
I stället för att ha dåliga tankar, tänk på hundvalpar och kattungar.
Hoppas resten av ditt liv fylls med glädje och framgång."
Hon såg dig inte träna den här veckan, va?
TREDJE RUNDAN LÖRDAG
Den tredje rundan här i Rochester blir blöt.
Det bara vräker ner nu.
- DELAD 47: - E PLATS
- Vänster! - Fore!
Särskilt i år, och jag vet inte vad det beror på,
men det känns som om han inte bryr sig ett skit.
Det är tufft när allt är negativt hela tiden.
Vidrigt.
Fan också!
Det brukade kännas bra att spela, men i år är allt suddigt.
Jag gick bara på rutin.
Nåt är fel.
Man känner sig ofta ensam i kämpiga tider.
Det kommer krypandes.
Och helt plötsligt så känns det som om man drunknar.
Du fick dåligt betalt i dag.
- Du har förlorat flera tusen dollar. - Vi.
- Jag oroar mig bara för dig. - Jag uppskattar det.
Herregud, vilken tung bag.
- Säger du upp dig? - Jag ger dig en dags varsel.
När jag säger upp mig, behöver du två veckors varsel?
- Nej, bara en dag. - Okej.
En dag för att åka till Vegas.
Jag har inte så mycket. Jag är bara en golfare som fick spö i skitväder.
LEDARTAVLA
När var den senaste gången vi verkligen talades vid?
- Vi har inte pratat om livet på länge. - Nej.
Vi har pratat golf.
Jag spelade dåligt på touren och missade kvalgränsen.
Efter att ha vunnit min första tävling,
så var jag givetvis förbannad.
När jag inte är lika mentalt stark så sätter jag inte puttarna.
Ett märkligt samband.
Vi har lärt oss att om du fortsätter jobba på de mentala målen,
så kan inget stoppa dig.
Det är okej att gå dit.
Om han fortsätter att vara riktigt taskig mot sig själv,
då får vi inte se hans bästa jag.
När du börjar oroa dig eller grubbla,
ställ då om tankarna till allt det positiva.
Att Julie är kvinna innebär att hon kan vara en modersgestalt i hans liv.
Han har ingen att vända sig till när det gäller moderliga saker.
Mamma var alltid omhändertagande.
Hon stöttade mig alltid och fick mig att må bättre.
MANIFEST
Hon brydde sig så mycket om vad vi skulle göra med våra liv.
När hon gick bort så tappade jag det.
Under en tid hade jag ingen att prata med om andra saker än
golf, sport och vädret,
eller vilket skitsnack som helst, som inte har nån större betydelse.
Förlåt.
Mitt liv rasade samman och mina studier blev lidande.
Jag var avtrubbad. Helt avtrubbad.
Jag var arg över att hon inte var där.
Det var då som människor som stod nära min mamma och mig
kontaktade mig och sa: "Du bör tala med en terapeut."
Terapi har verkligen hjälpt mig.
Jag kunde gå vidare i livet
och känna mig som mig själv för första gången sen mamma gick bort.
Andas in genom näsborrarna.
När hon låg på dödsbädden, sa hon:
"Wyndham, du har nåt extra och du kommer att gå långt inom golfen.
Jag vill att du spelar stort." Det var hennes mantra.
Och det har blivit mitt mantra och det jag lever efter.
Perfekt. Håll andan i några sekunder.
Nu är det ännu mer intensiv terapi
som verkligen hjälper mig både på och utanför golfbanan.
Jag har bytt tankebana och tror att det bara blir bättre.
Jag befinner mig på en bättre plats, mentalt, känslomässigt och fysiskt.
FLIPPERSPEL
Lona föste ut mig. Hon sa: "Du måste åka och träna.
Lös det. Jag tar hand om ungen. Åk och träna.
Du ska bli bättre på golf. Då blir du en bättre make och en bättre pappa.
Bättre på allt." Jag måste bli bättre på många saker.
Om jag spelar dåligt kan jag inte försörja nån. Vi har inget hus längre.
Jag stör visst ett bra samtal. Förlåt.
- Det här blev djupt, men det är okej. - Nej, det här vill jag höra.
Killen jag pratade med... Får jag säga det här?
Du kommer att tycka att det är intressant.
- Säg det bara. - Killen jag pratade med sa:
"När Joel spelar bra golf, hur ser det ut?
Jag sa: "Om han slår ett dåligt slag,
så berättar han varför det var dåligt, vad han försökte göra
och vad han behöver göra annorlunda vid nästa slag."
Och jag sa: "Jag har inte sett det på två år."
- Du har inte sett det på fyra månader. - När du pratar med dig själv.
När du kommer på lösningar i stället för att slänga klubban
och säga: "Mitt liv är över."
Jag funderade på att ge honom ett ultimatum.
Om han inte tar hjälp av nån, varför ska jag fortsätta?
Varför ska vi ställa upp i tävlingar om vi inte anstränger oss?
Hur kan jag prestera bättre i livet och i mitt spel?
Frågan är, vad lämnar du för avtryck?
Hur upplever andra dig när du går iväg och när du är där?
Vad lämnar du för avtryck?
Är det positivt eller negativt? Vad kan jag göra annorlunda?
Det är han som jag vill att Joel pratar med.
Jag har pratat med honom och jag tror att han skulle vara bra.
Han jobbar med många idrottare. Inga golfare, men många toppidrottsmän.
Har han jobbat med toppidrottsmän som... har tappat fokus på sin egen idrott?
Det är exakt det han jobbar med.
Vi får se.
Vi är på väg till US Open,
men det har varit lite kämpigt på sistone.
Jag hoppas att det blir bättre.
Men jag är hans vän, så jag tänker inte lämna honom.
Men samtidigt är det mitt jobb och jag måste tjäna pengar.
Det spelar också in.
Jag är inte så bra på att vika.
Att försöka hitta nån som han klickar med,
som är expert på sitt område,
kan nog gynna Joel.
- Förlåt om det blev lite knäppt. - Nej, dina svar är bra, Geno.
Han har bagage att packa upp. Du har inte nämnt det.
- Jag har inte... - Vad är det?
Holly sa: "Han har bagage att packa upp."
Ja. Förlåt, jag ska inte lägga mig i.
Bidra gärna, Holl. Vill du sitta här i soffan?
Du har inte berört det viktigaste, att förlust och trauma har format Joels liv.
Och hur mycket påverkar det honom om han inte har tacklat det?
Han är rädd för att öppna sig för nån. För då måste han tackla det.
- Är det nån som inte håller med? - Nej, jag tror inte det.
Det är rädslan för... Det är skrämmande att öppna upp sig,
men ibland är det skillnaden mellan bra och suveränt.
LOS ANGELES KALIFORNIEN
För första gången på 75 år har US Open återvänt till Los Angeles.
- Riggs! Hej! - Är det Riggs?
- Har PGA barnpassning? - Ja.
Schyst.
- Det är det bästa. - Har LIV också det?
Nej. Ni har en jättestor podcast
och ni håller de här stora sakerna framför ansiktet.
- Vad blev du i US Open förra året? Tia? - Delad tia.
Vad tror du om i år? Klarar du det?
Det svåraste för mig är att få till träningen hemma.
Sedan vi fick barn har träningen blivit lidande, och det är mitt fel.
- Joel Dahmen. Tack. - Tack så mycket.
- Så gott. - Fantastisk hummus.
Det här är otroligt.
- Kan jag få dussintals varje kväll? - Jag menar, herregud.
Är vi på en Michelinrestaurang?
Hoppas vi inte spelar bra för du skulle få följa med överallt.
Ja, jag vet.
Ska vi prata om att putta med slutna ögon? För jag gör det varje gång.
Ja, det är faktiskt helt galet
när Julie får mig att putta med slutna ögon.
Och när jag gör det går bollen i varje gång.
Vi pratades vid i går och det har gjort att jag är med avslappnad i dag.
- Ska du prata med henne innan i morgon? - Ja, vi gör det varje dag.
Jag kommer nog att fokusera mycket på motsatsen till ilska.
Jag kommer nog fortfarande vara kaxig,
men jag ska fokusera på att vara tacksam
och känna tacksamhet när jag spelar.
Det är då jag spelar min bästa golf.
Det här är fantastiskt, Mark.
Det är den 123:e upplagan av US Open.
Så mycket att bevaka när vi tar oss igenom den andra rundan.
Efter förra årets framgång i US Open så finns det hopp.
Från Clarkston i Washington, Joel Dahmen.
Att slå ut i en major är alltid spännande.
- Snyggt. - Bra sving, Joel.
Jag trodde att jag bara kunde dyka upp och greja det.
Herregud.
Så är inte fallet.
Din jävla idiot.
Helvete!
Den går långt åt höger.
Wyndham Clark. Vilken dag han hade i går och vilken bra start i dag.
Inför US Open, tänker jag:
"Jag ska försöka spela bra så får vi se vad som händer."
Det här är fantastiskt.
- Herregud. - Wow!
När jag tänker på resultat, får jag inte det resultat jag vill ha.
När jag behåller fokus och gör det som jag är bra på, så lyckas jag.
Varför gick den ditåt?
Jag trodde att jag skulle rycka upp mig.
När man tänker så och det inte händer, så låter det: "Inte nu igen."
Hur långt vill du slå?
Det är tråkigt att missa kvalgränsen och att inte ha kul.
Fan också!
Det var längesen vi skrattade och skämtade som vi brukade göra.
BERÄKNAD KVALGRÄNS: +2
Åh, vad jag spelar bra.
Jag är ledsen, Joel.
Wyndham Clark har träffat varje fairway och varje green.
Kom igen. Skämtar du?
Otroligt.
I ensam ledning igen.
Hans mentala spel är bättre.
Han är snällare mot sig själv på golfbanan.
Han klår inte upp sig själv.
Utmärkta två första dagar.
Nio slag under par.
Det blir Rickie Fowler som får spela med Wyndham Clark i det sista paret.
Joel, bara en, är du snäll.
Tack så mycket. Jag har väntat så länge.
Tack så mycket. Herregud.
Du är min hjälte efter Full Swing. På allvar.
- Tack. - Hit med näven.
Jag vet att du ville mer i dag, men jag ser fram emot nästa gång.
- Ha så kul idag. - Du också.
Vi ses.
Säsongen 2023 har varit hemsk.
Det finns inget annat sätt att säga det på.
US Open var lågpunkten.
Det måste ske en förändring.
SLUTTRUNDAN SÖNDAG
Det är finalsöndag och vi väntar på de två sista paren
för att se vem som stjäl den här Hollywoodshowen i US Open.
I den näst sista gruppen har vi Rory, ett slag bakom,
som försöker bryta sin majortorka.
Och i den sista gruppen har vi Rickie Fowler och Wyndham Clark.
- Ricky! - Heja, Rick!
- Kom igen, Ricky! - Ricky!
Jag hade nog minst stöd från fansen, så jag var nog lite förbittrad.
Jag ville visa att de hade fel och att de borde heja på mig.
Hur går hans tankar nu?
Han lyssnar nog på sin framlidna mors röst.
Budskapet att spela stort. Att spela för nåt större än en själv.
Ricky!
Wyndham Clark var en riktig underdog.
Alla hejade på Rickie Fowler eller Rory McIlroy.
Och jag tror att det peppade honom.
Kära nån. Wow!
Clark, efter dagens bästa slag, dagens andra birdie.
Det var en bestämd putt.
Till åttonde hålet.
Wyndham Clarks andra slag.
HÅL 8
Det var en bra träff. Den borde nå fram.
Nej, den ligger i ravinen.
Det där ser ut att vara högt gräs.
Han satsar på en lobb här.
Skaftet kan nog träffa gräset och stoppa klubbhuvudet.
- Åh, jösses. - Oj då.
Precis under den, Zing.
- Nu är det ännu värre. - Kom igen, Rick!
Helvete!
US Open är ju golfens tuffaste test och Wyndham Clark har inte upplevt det.
Oj! Den flög rakt över greenen.
Nu blir det svårt att bara rädda bogey.
För en kille som har haft det svårt att styra sina känslor, så undrar man:
"Är det här stunden som alla har väntat på, då allt bara brister?
Det är avgörande ögonblick i turneringar.
Hjärnan kickar in och du tänker: "Senast det här hände blev jag negativ."
Träningen kickar in och du tänker: "Det ska jag inte bli nu."
Snyggt.
En utmärkt up and down.
Han var ofta sin egen värsta fiende.
Han började jobba med Julie i början av året.
Det har gjort stor skillnad.
Vi har förberett oss mentalt för det här ögonblicket.
Han har tagit till sig allt.
Han kan nog inte få den inom tre meter åt vänster.
Jag såg honom förvandlas till nån med självförtroende.
Det han såg framför sig blev verklighet.
Den börjar rulla lite, Zing.
Ja, men den rullar inte ända ner. Det är ett utmärkt slag.
Det blir bara bättre. Om han klarar sig på tre...
Den är två-tre meter närmare än jag trodde den skulle vara.
Clark får helt plötsligt en rundtur av norra banan.
Det han lyckades med på åttonde.
Han räddade bogeyn och han kanske kan rädda par här.
Vilken räddning. Man ser vad det betyder för Clark.
Eftersom han vann på Wells Fargo för en månad sen,
så har han nu självförtroendet att spela med de bästa i världen.
Han vill spela kaxigt och det slaget var kaxigt.
Wow.
På hål 18.
Det här är McIlroy för delad ledning.
Gå i!
Ledare i klubbhuset, McIlroy med en sista runda på 70 slag.
3 295 dagar sen han senast vann en major.
Han undrar om han måste vänta lite till.
Det är nu upp till Wyndham Clark. På hål 18 med en ledning på ett slag.
HÅL 18
Det är rätt klubba.
Gör en aggressiv sving. Mot palmträdet där borta.
Ett slag kvar med järnklubban.
Ja. Om han gör par här så blir han US Open-mästare.
Två puttar därifrån och Clark knyter ihop säcken.
Fram till i år har jag alltid känt och fruktat
det som kan gå snett i stället för att tro på framgång.
Men nu har jag verkligen en tro på att framgång kommer.
Jag påminns om min mamma som sa: "Du kommer att bli framgångsrik."
Ingen förväntade sig att han skulle vinna. Alla trodde på McIlroy och Fowler.
Wyndham Clark gör allt han behöver göra för att bli US Open-mästare.
Det är rätt bekvämt.
Scenen väntar på Wyndham Clark...
...som besegrar alla stjärnor i Los Angeles
och vinner US Open!
Menar du allvar?
Bra jobbat. Grattis.
Tack för stödet. Jag uppskattar det.
- Din mamma hade varit stolt över dig. - Tack.
Grattis. Bra spelat.
Det kändes som om mamma vakade över mig i dag.
Jag önskar att hon var här, men jag vet att hon skulle vara stolt.
US Open-mästaren, Wyndham Clark.
När jag såg Wyndham hålla ihop det,
så kände jag att jag bevittnade nåt jättestort.
Han fick se hur fantastisk han är,
och om han ansträngde sig,
så kunde han förverkliga sin dröm.
Det fungerade.
Jag är så glad att min caddie och agent sa:
"Vi vet en kvinna som du borde jobba med.
Jag var först lite motvillig,
men jag är så glad att hon kom in i mitt liv.
Julie gav mig ett nytt sätt att tänka på och gjorde golfen rolig igen.
Om jag ser tillbaka fem-sex månader,
så är det otroligt hur långt jag har kommit.
Att fira det vi precis har gjort,
som vissa trodde var ouppnåeligt.
Jag kommer att minnas den stunden för resten av livet.
Jag åker hem för första gången på...
- På två veckor. - Där du växte upp?
Jag trodde att Klippiga bergen var klippigare än så här.
Prata med mig, Joel.
Lona och jag hade ett bra samtal under US Open.
Vi kom fram till att det här inte funkar.
"Du är en bra pappa och make. Vi har kul, men det funkar inte."
Och jag har vetat om det.
Det har känts annorlunda, men du går så varsamt fram.
Om du var lite hårdare mot mig så skulle det funka bättre.
- Verkligen? - På allvar.
Då säger jag det här. Om du inte pratar med den här killen inom snar framtid...
- Lämnar du mig annars? - Ja.
- Okej. Har du ett jobb? - Jag vet inte.
- Jag hittar ett jobb åt dig på LIV. - Jag vill inte ha ett annat jobb.
Jag vill att du jobbar för Talor Gooch och tjänar 20 miljoner och kommer tillbaka.
Jag vill jobba för Joel Dahmen och tjäna 750 000 om året.
Du kan stå för privatplanet.
Jag skulle också gilla det, men det går bara
om du spelar bra, och jag försöker hjälpa dig.
- Varför är du så envis? - Det är jag inte.
Netflix... Det är konstigt att de är här.
Men att vara känd och scora 76 är det värsta i mitt liv.
Jag vet det. Jag känner med dig.
Det finns inget värre.
Det är skoj att vara känd för din golf, för du spelar bra och de hejar på dig.
Att scora 76 och missa kvalgränsen med ett slag...
- Det är värsta tänkbara sits. - Ja.
Jag vill bara hänga med min son och försvinna.
- Jag ska prata med honom. - Jag uppskattar det.
Och Lona säger:
"Alla runtomkring dig jobbar hårdare än vad du gör
för att få dig tillbaka där du ska vara.
Men du måste bry dig."
Titta!
Vad högt vi flyger!
Det är så knäppt. Jag vet inte ens varför jag gillar dig.
Fan också!
- Jag kanske scorar 80 på torsdag. - Det är okej. Jag bryr mig inte.
Så länge du försöker.
Fan också!
Jag hatar dig.
- Det är så knäppt. - Så knäppt.
Det är en vändpunkt.
- Fan också, Joel. - Jag menar allvar.
- Jag vet. - Tack för att du bryr dig om mig.
Jag tror att jag är tillbaka. Jag funderade på att lägga av, men...
Jag struntar i om vi missar kvalgränser så länge vi jobbar för att bli bättre.
- Förstår du? - Det gör vi.
Bra. Det är det enda viktiga.
För om vi inte bryr oss ett skit och vi bara säger:
"Vi missar en kvalgräns till.
Vi super oss fulla i helgen. Vem bryr sig?"
Vad sysslar vi då med?
Golf är svårt, men jag är tillbaka som Joel på golfbanan.
Du. Jag älskar dig som fan.
- Och jag dig. - Och jag kan inte tacka dig tillräckligt.
- Jag önskar att du bar nån annans bag. - Det vill jag inte.
Men det blir kanske okej.
Jag hoppas det. Jag älskar dig.
- Jag ska bli rik. - Bli det.
Okej, är vi framme än?
Geno vill bara det bästa.
Det här är större än en vanlig caddie-spelare-relation.
Han gör allt för att försöka gräva oss ur hålet tillsammans.
Bra slag.
Och jag är villig att tala med en idrottspsykolog.
Det är nästa steg.
Det blir inte bättre över en natt,
men vi går åt rätt håll.
Och när man har hittat nya krafter är det en fantastisk känsla för alla.
Det är enklare när jag gör så.
Det är bättre.
Jag vill spela golf igen.
Jag är motiverad att spela bra igen och inte bara gå på rutin.
Toppen.
Från Sydkorea, Tom Kim.
Han är en global superstjärna.
- Han är en ung talang. - Okej, bra.
Men PGA-touren är annorlunda. Det blir inte större.
PGA-touren har varit en total övergång till ett annat liv, en annan värld.
Allt har gått snett.
Om du spelar dåligt är du borta.
Det är ett jävla slit.
Om man får tidig framgång så förväntas det att man vinner en major.
- Aj! - Allt annat är ett misslyckande.
Undertexter: Susanna Wikman