Šťastný první den, Santo.
Máma by na tebe byla moc hrdá.
Přinesla jsem ti jakýsi „vařený džus ze želé“.
Děkuju, zlato.
Moc dobré.
Budu to potřebovat.
Po debaklu s doručováním VšechnoHned! si nemůžu dovolit tohle zkazit.
- Nezkazíš, tati. - První den.
Dneska si obléknu kabát, hrozně přiberu a pro všechny skřítky se stanu Santou.
Musím jim ukázat, že je vše pod kontrolou. Že mi nic neunikne.
Kde je Santův kabát?
Kde je?
Možná v šuplíku.
Dobře! To je dobré. Obrátíme to tu vzhůru nohama,
všechno rozházíme a budeme tvrdit, že to tu vykradli.
Počkej.
Lucasi, já věděl, že se ti bude líbit.
Má to pyžamo s Buzzem Rakeťákem,
co mi přišlo tak... Je fakt pěkný.
Proč...
No, protože...
- Dobrý den. - Žádný problém.
- Dobré ráno. - Vida.
- Srandochino. To je chytré. - Jo.
Dám si srandochino. Dvojité.
A dejte tam čokoládu. Hlavně tu.
Žádnou kávu. Jen horkou čokoládu.
Místo kávy tam dejte kakao. A smetanu, jestli máte.
A trošku máty, pokud ji máte.
A nějaký tvrdý bonbon. A pak šlehačku.
A drcené sušenky. Jakékoli... a posypku.
Kávu. Černou, prosím.
- Jméno na objednávku? - Santa.
Pane, už tak mám těžkou práci.
- Bude se mi zvykat hůř, než jsem myslel. - Jo.
SANTA CLAUSOVI
KAPITOLA ČTVRTÁ KLAUZULE SUNDEJ SI BOTY
Zdárek!
Máme tu plno malých hvězdiček.
Malých. No páni.
Víte co, omlouvám se, to bylo velmi nezdvořilé.
Tak to rozjedeme!
Jupí!
Jsem sice nový Santa, ale vstupuju do vašeho světa
a doufám, že tímhle letadlem poletíme spolu,
nebo spíš saněmi?
Saněmi!
Mimochodem, zdejší korporátní synergie je skvělá!
Prvotřídní!
Mým jediným cílem je znásobit báječnou práci,
kterou už odvádíte.
- Všichni jsme quarterbaci. - Touchdown!
Spolu budeme makat i bavit se naplno.
Jupí! Je to totéž!
Vím, že mám narozeniny až za devět měsíců, ale není zvaný.
Nový Santo, obejmete mě?
To zní jako past, takže ne.
Divný. Dobře.
V kolik nás všechny uložíte?
Máte nějaké méně nepříjemné otázky?
Proč nemáte kabát?
Jo, kde je kabát?
Ležérní pátek jsme zrušili tak před 300 lety.
- Děkuji za skvělé otázky. Honem do práce! - Jupí!
Vážně ten kabát musíte nosit. Je to protokol.
Jasně. Takže, Betty, vůbec o nic nejde,
ale možná jsem ho někam založil.
Cože?
Klid, Betty. Zažila jsi mnohem horší věci. Nemáš matku ani otce.
Nemůžeme ho nahradit?
Je vytvořený z pláště svatého Mikuláše
a od té doby se předává od jednoho Santy k druhému.
Takže ne.
Postavíme sněhovou pevnost?
Na to nemá čas. Už teď jsme pozadu a do Vánoc zbývá jen 300 dní.
- To vážně? - Proč se mě na to všichni ptají?
Teď já.
Když mám šest a půl oranžových žetonů,
můžu do tvé šachty a ukrást ti všechny ovce?
- Netuším. - Víte,
jako Santa jsem s vámi čas takhle trávit nemohl.
- Baví mě to. Je to skvělé. - Mě taky.
- Taky mě to baví. - Jo.
Nechci to kazit, ale musíte začít chodit do školy, děti.
Ano!
- Ne. Nezvracej... - Sandro, nepozvracíš se.
Ale musíme vymyslet krycí historku, protože se budou hodně vyptávat.
- Můžeme zvolit tu loď na krevety. - Měla jsem...
Lovili jsme krevety daleko od břehu.
- U Newfoundlandu nebo tak. - Jo.
Pak ti buddhisti. Je to složité, ale vysvětluje to, proč jsme byli pryč.
- Jo. - To, že jsme se ztratili, asi ne.
- Vyvolá to další otázky. - Fajn.
- Myslím... - Asi ty krevety...
Ne, asi musíme zvolit aljašského pilota.
- To jsem řekla v práci... - Super.
Jsem aljašský pilot. Už jsme to řešili.
- Je to skvělý nápad. - Jo. Já jsem pilot.
Jde o tohle.
Nechtěla jsem, aby si všichni mysleli, že jsem odešla ze skvělé práce,
jen abych se stala anonymní ženou za důležitým mužem.
Protože to není pravda.
- Dobře. Co budeme dělat? - Dobře.
Máme osmistěnnou kostku.
Jednou hodit, pak šestistěnnou, otočit to
- a teď přehodím ovečku. - Ne.
Jak to udělám? Kdy ji přehodím?
No...
Tahle strana to není.
- Kde je to? - To uprostřed.
- Uprostřed. Jo. - Ta červená...
Kdo umí německy?
DOMOV PLATANU LENOCHODI
Pomalu. No tak.
Uvidíme se u mě!
Pardon, síla zvyku.
Poškolu jsem míval rád. To vyvolalo dobrou vzpomínku.
Ty vado! Jsem v americké střední škole!
Je taková, jak jsem si vysnil.
Jsou tu influenceři, kybergotici i sportovci.
Tohle je senzace.
- Panebože! - Moc se omlouvám!
Proboha!
Jsi v pořádku?
Jo. Zrovna mě vyhodili ze softbalového týmu.
Jenom žárlí. Jako když mi skřítci řekli, že jsem na hraní srandamače moc vysoký.
Dopadne to dobře.
Jsi divnej.
Tak... zatím asi ahoj.
Jo.
Dobře.
Střední škola je boží!
Pro mě fakt nebyla.
Jsi hrozně potichu. Copak je?
Cos přinesla?
- Ještě něco? - Ano.
Dobrej.
- Bezva. - No tak.
Poslyš... Pokusíme se s kabátem plným zvířat chovat normálně.
Vlastně má radši, když se mu říká plaz.
Vypadá to úplně stejně.
Nevěřím vlastním očím. Dívám se na legendu.
Pozor, ať mezi dětmi nevyvoláte paniku.
Carol Newmanová.
Aha, tahle legenda.
Vivian!
Pamatuješ si mého muže, Scotta.
- Vivian. - Vůbec.
To je zvláštní, já si vás pamatuju.
- Jo. - Z vánočního večírku...
- Pověz mi o tom, jaks byla pilotkou. - Jo.
Zvlášť o tom, jaks proletěla lavinou, abych zachránila svého vyděšeného muže.
Jo, to byla skvělá historka. Taky ji chci slyšet.
- Prostě bezva. - Jo.
To letadlo si nepamatuju. Bylo divný.
- Jako by... - To byla moje cessna.
Moc hezký.
Jak jsem se tu rozhlížela, napadlo mě, že bych ráda zůstala.
- Nevadí? - Vůbec ne.
Samozřejmě. Mám napilno.
Musím zajít na pár míst.
- Koupím nám videopřehrávač... - Jo.
...a pronajmu na večer pár kazet.
No ale, ho ho ho.
Mám na to alergii.
To je... Ho ho.
- Ne. - Ne.
Takže tady se dějou kouzla.
Na doručení miliardy hraček za jednu noc kouzla nestačí.
To jste to vyvedli.
Hugo je jeden ze skřítků, kteří věří na „vědu“.
Prý pochází z jižního pólu.
Magie má své místo, ale když ji spojíte
s kvantovou fyzikou, různými dimenzemi, paralelními vesmíry, víry,
dírami v nebi, kterými Santa může cestovat, bum!
Celý svět se může radovat.
- Miliarda donášek za jednu noc. - Ty jo.
S takovou technologií bych prorazil.
Ale moct doručovat jen o Vánocích by samozřejmě byl problém.
Pár úprav a tohle zlatíčko může doručovat kdykoli.
Šlo by to celoročně?
Tati, máš šílený výraz, jako když vyjde nový smartphone.
- Když nám lidi pošlou objednávky... - Myslíte seznamy?
Jo. Můžeme jim to, co chtějí, doručit hned?
S naším donáškovým systémem
jim to můžeme dát, ještě než vědí, že to chtějí.
Tati. Šílený výraz.
299 Dní Do Vánoc
Den padlých je super.
Párty, grilování, hry a zábava.
- Kdo vůbec upadl? - To znamená, že zemřeli vojáci.
Cože?
Proč máme piknik?
Super!
Dorazila Carol, tak můžeme oficiálně začít!
- Tak ráda tě vidím. - A co já... Jo.
Panebože. Neviděli jsme se věky. Ahoj.
Máma je tady jako táta.
- Ano! Moc mě těší. - A tohle je...
Ahoj!
Čau. Ve škole jsem tě neviděl.
Takže jsi mě hledal.
Přestoupila jsem jinam.
- Jsem v softbalovém týmu, takže super. - Pěkný.
Mimochodem, jsem Riley.
Cal. To je zkráceně Calvin. Calvin Calvin.
Jmenuješ se Calvin Calvin?
Jo. Je to děs.
Celým jménem Buddy Calvin Claus, ale hromada skřítků se jmenuje Buddy.
Je to matoucí, víš?
Skřítci?
Děti! Co jsem řekl?
Nevadilo mi používat prostřední jméno, dokud jsme příjmení nezměnili na Calvin.
- Změnili jste příjmení? - Jo.
To jste v programu na ochranu svědků nebo co?
- Něco takového. Jo. - Dobře.
Pověz mi něco o sobě. Jaké lidské věci tě baví?
Byla jsi v bance s penězma a tak?
Jo.
Sandro, ty mě ničíš.
- Ani se nesnažíš najít si kamarády. - A co ta veverka?
Krysa s huňatým ocasem, co má ráda oříšky.
A co ty? Ani ty se nesnažíš najít si kamarády.
Je mi 60. V tomhle věku si přátele nehledáme.
Takhle nás příroda udržuje mrzuté.
Neříkal jsi, že v tom budeme spolu?
Tak jo, máš pravdu.
To zní jako křik skřítka, právě proto jsem odešel z pólu!
Pozor! Splašený kůň!
Prr!
Sandro, co to děláš? Sandro! Co to vyvádíš?
Vrať se, Sandro!
Prr.
Neboj, hochu. Klid.
To bylo super.
Jezdíš fakt výborně.
Nebála ses?
Ne. Kůň se bál, tak jsem mu musela ukázat, že já ne.
Je to pravda, bál jsem se. Viděl jsem včelu.
- Cos říkal? - Kdo co říkal?
Hernajs. Děje se to i tady?
Ahoj, Jsem Jada. To je Hannah a to je MacKenzie.
- Ahoj. - Ahoj.
Máme jezdecký klub. Nechtěla by ses přidat?
Mají mroži rádi drbání na bříšku?
Ráda bych se přidala, jo.
- Vidělas to? - Ano!
Sandra zachránila situaci a našla si kamarádky.
- Super. - Jo.
- Taky mám radost. - Z čeho?
V okrsku se otvírá nová soukromá škola a...
chtějí, abych ji vedla.
Ještě jsem neřekla ano. A ani nemusím.
- Nevadí ti to? - Jistěže ne.
Já ve světle reflektorů byl.
Teď zazáříš ty a já budu prostě... sedět ve tmě.
- To neznělo dobře, co? - Ne.
Skřítci, mí krásní skřítci.
Mí krásní, navždy mladí skřítci.
Kdo mi chce dát trochu krve?
To byl vtip! Dělám si legraci.
Otázka: jaký den v roce máte nejraději?
Vánoce!
A jaký máte rádi nejméně?
Všechny ostatní dny!
Co kdybych vám řekl, že můžeme mít Vánoce každý den?
- Ty jo. - Jak?
Pomocí doručovacího systému pólu a algoritmu VšechnoHned!
ten sen můžeme uskutečnit.
Vánoce po celý rok.
Dáme každému, co chce a kdy to chce!
Zamyslete se nad tím.
Kdyby byly Vánoce každý den, vůbec by nebyly výjimečné.
Já vím, Noeli.
Je to jako lechtání. Je to hrozná zábava,
ale po týdnu lechtání v kuse začneš zvracet.
Jednou jsem tě lechtala dva týdny v kuse a nezvracel jsi.
Jo, to byl špatný příklad.
Jen říkám, že když jsou Vánoce každý den, nejsou to Vánoce.
Já vím. Ale nechat nového Santu zajet se je součástí naší práce.
Santové musí sami zjistit, co dělají špatně.
- A když to falešný Santa Simon nezjistí? - ...chtějí.
A tak Vánoce každý den udrží severní pól nad vodou
další tisíciletí!
Obejmete mě, Santo?
Víš co? Tentokrát jo. Pojď sem. Všichni pojďte sem!
To je ono.
Tak silní. Hodně silní. Ty jo.
To je dobré.
To je ono. Strašně silní.
To je dobré.
A pak říkám: „Nemůžu s váma hrát,
pak se učit na test z geometrie a dobrovolničit v komunitním centru!“
- Co? - Jo.
To zní jako můj den. Celý den jsem tvrdě makal.
Ale mám spoustu času na rodinu.
Kdo si chce znovu zahrát tu děsnou hru s ovcí?
Promiň, jdu ven s těma koňařkama.
S holkami! Ne s kobylami, aby bylo jasno.
A já mám plány s Riley.
Já zapomněla, že mám schůzku vědeckého výboru.
Jasně. Víte co?
To je super, protože já... asi sklidím ze stolu.
Komu se nelení, tomu se zelení.
A budu muset jít tak třikrát, takže když to udělám sám,
- budu zelený od hlavy k patě. - Ahoj.
- Pa, zlato. Bav se. - Zatím!
Už máme poštu. Máme poštu.
VšechnoHNED! NAJÍMÁME
Členové týmu a řidiči Doručte světu radost!
Jo.
Spustili jsme propagaci Vánoc každý den na pár testovacích trzích
a výsledky jsou fenomenální!
Přesně tak! Všechno je naplánované na spuštění v listopadu.
- To je za pár týdnů. - To si piš.
Určitě nám to přijde správné?
Co si všichni myslíte?
Santa!
Santo, musíme si promluvit.
O samotě.
Bets, měl jsem skřítky najmout už dávno. Jsou tak zanícení.
Nechápej mě ale špatně. Nejsem proti odborům.
- Co je odbor? - Zbožňuju to tu.
Pane, dva skřítci dnes nepřišli do práce.
- Lidé nechodí do práce každou chvíli. - Na pólu ne.
Ještě se nestalo, že by skřítek nepřišel.
Nikdy.
Jednou to vypadalo, že Hugo předstírá modrou chřipku,
ale jen snědl moc lentilek. Modrých, kdyby to nebylo jasné.
Přestal jsem tě vnímat.
Pane, Vánoce každý den jsou špatný nápad!
Lidé se nemají na co těšit.
Ničí to ducha dávání, soudržnosti a výjimečnosti.
A nikdo nebude vědět, kdy koukat na Lásku nebeskou.
Zničí to Vánoce.
Těžce nesouhlasím.
Podívej se. Analyzoval jsem to.
Vánoce jsou už roky na sestupu.
Vlastně mám nápad.
Co tomu místo Vánoce každý den říkat VKD?
Pane, přijde mi to lehkovážné.
A oči se vám hýbají tak, jak jsem to viděla jen v animácích.
Upřímná otázka: velím tu já, nebo ty?
- Vy, pane. Já můžu jen radit. - Super. Dobře.
Tenhle podnik jsem začal, proto chci, aby všichni
měli všechno, co chtějí a kdy to chtějí.
Bets, byla to tužba, ale teď se může stát skutečností.
Co kdybychom to zkusili?
A když to nevyjde, vrátíme se k tomu, jak to bylo dřív.
Betty.
Jsi hvězda.
Ne, pane. Vy jste hvězda.
Betty. Srdíčko. Pojď sem!
Co vyvádíš?
Já myslel, že falešného Santu Simona zastavíš,
ne že mu povíš, že je hvězda.
Lívanec a Barnabáš proti změnám protestovali,
a teď jsou fuč.
Utekli, nebo je poslal pryč?
- Nevím. - Musíš dostat zpět Santu Scotta.
Takhle to nefunguje. Nemůžu.
To jsem si myslel, takže to vezmu do vlastních rukou.
Šmankote.
Santo Simone, vyzývám vás na souboj!
Rozkošný, ale taťka teď pracuje.
Třeba si bude chtít hrát Grace.
Tohle není hra. Je to skutečný souboj.
- Kdo prohraje, odejde z pólu. - Cože?
Děkuju?
Tohle je absurdní.
Absurdní? Možná.
Ale to, co děláte, je špatné. A víte to.
Proto už s sebou do práce neberete Grace.
Grace z toho vynech, jasný?
Prostě má... Má toho teď hodně.
Dělá dětské věci.
Lžete jako trpaslík.
Noeli, dost nesmyslů.
Běž domů, dej si příjemnou dlouhou žvýkačkovou koupel a pak to probereme.
Chlapi.
Drahá, nerad se s tebou hádám.
Vím, že tvoje droboučké ručičky svazují stanovy severního pólu,
takže musím něco udělat já,
než ten falešný hlupák Santa Simon zničí náš způsob života.
Promiň mi, jak se vyjadřuji, ale jsem velice rozzlobený.
Kdybys mě potřebovala, mrož ví, kde jsem. Noel.
Betty?
Jsi tu?
Jsi tak malá, že to někdy nepoznám.
Asi jsem na tebe byl moc tvrdý.
Carol?
Panebože.
Dobrý večer! Jak se máte? Sekne vám to.
- Co tu děláš? - Odvedu vás zpět.
- Cože? - Simon ničí Vánoce.
Že ničí Vánoce? Víš, kolikrát jsi to řekl mně?
Třeba telefon v saních. To se ti nelíbilo.
Nebo když jsme v New Yorku
saněmi ohnuli špičku stromku. „To je konec Vánoc!“
- Má šílené plány! - Jo.
Chce Vánoce každý den!
Simon má právo být Santou, jakým uzná za vhodné.
A já mám právo být otcem, jakým mám být.
Přišel jsi zbytečně.
Ale no, stůj.
Musím k tobě být upřímný.
Chyběl jsi mi. Chceš tu chvíli zůstat?
- Moc rád! - Dobře.
Dokud bude falešný Santa Simon na pólu, nevrátím se tam.
Nechci s ním mít nic společného.
- Našel jsem si práci. - Jakou?
- Pane, máme problém. - Ahoj, Betty!
Grace, nevšimla jsem si tě.
Perníčci předělávají dům,
aby byl otevřenější,
a jedna celá zeď se má sníst.
- Zkus tam zajít. - Pojď, tati!
Tatínek teď kvůli tobě tvrdě dře.
Běž sama, ano? A přines mi okno.
Čeledín zmizel a máme problém se sobi.
Zřejmě nechtějí létat. Nebo možná nemůžou.
Takhle mimo nebyli ode dne, co vyšel ten film o Rudolphovi.
A navíc ti dezertují skřítci.
Pane, skřítci umí „dezertovat“ jenom skořicové šneky.
Tak kde jsou?
Kéž bych to věděla, ale zmizeli další.
Nezvěstní skřítci a nelétající sobi jsou odrazem vedení.
- Souhlasím. - Jo, je to na tobě, Betty.
A navíc tak blízko prosince.
Asi je pro všechny dobře, že na Vánocích už moc nezáleží, co?
Neviděl jste Noela?
Včera nepřišel domů.
Zippy mi obvykle zavolá,
když si dá v baru příliš horké čokolády,
ale zmizela i ona.
Chlapi, co?
Nevěřím, že by odešel, aniž by mi to řekl.
Jo, jak jsem řekl. Nic o tom nevím, takže...
VšechnoHNED!
Zase s vámi doručovat je zábava,
ale pracovat pro VšechnoHned?
Co to děláme?
To, co vždy. Šíříme radost během svátků.
Ale čím blíž Vánoc jsme, tím je donášek méně.
Pravda, není to tak slavnostní, jak si to pamatuju.
To kvůli falešnému Santovi Simonovi.
Není žádný „falešný Santa Simon“. Teď je to pravý Santa.
A bez pravé ruky se z něj skvělý Santa nestane.
Pořád jsi Santova pravá ruka.
Takže se musíš na pól vrátit a pomoct mu, ano?
A vyřešit to s Betty.
- Nemůžu se vrátit. - Ale ano.
Nechal jsem jí vzkaz a ona mě ještě nepřišla hledat,
- takže jí na mně už nezáleží. - Ale záleží.
Vyřešíte to. Vždyť jste svoji už 900 let.
Za chvíli oslavíme tisícovku.
To je pravda.
Tohle je teď můj domov. Všichni jsme tu šťastní.
Nesvatá noci! Murrayovi setnuli hlavu!
Netušil jsem, že takové zlo existuje.
Chicago není pro každého. Opravíme ho.
Prostě dáme hlavu zpět na tělo.
Jsou tu stopy. Takže to nebyla sebevražda.
Někdo mu ukousl nos jako svačinu!
Jaká zrůda jí mrkev?
Hippíci a vegani. Veganští hippíci.
Hej! Ty! Ničíš moje dílo.
Jen tu na mém pozemku šíříme ducha Vánoc, kluci.
Počkat. Jimmy Mercer.
Máš rád stavebnice, viď?
Koho ještě zajímají Vánoce?
Ale no.
Tak tos přehnal.
Zrovna jsi naštval nejlepšího vrhače koulí všech dob, pana San...
Už nejsi na seznamu hodných.
- Vykloubil jsem si paži. - Santo!
Nejsem jako dřív.
Nebojte, jste můj hrdina!
Kryj se!
Bylo mi ctí. Jsem rád, že jsem tě poznal.
Ještě není ani sedm. Ten povzdych děláváš kolem deváté.
Vyhodili mě, protože jsem se účastnil koulovačky.
- Vyhrál jsi? - Býval jsem někdo.
- Aspoň jsem si to myslel. - O čem to mluvíš?
- Sundej si boty. - Hodně jsem přemýšlel o náhodách.
Santou jsem se stal jenom náhodou. Mohl ze střechy spadnout komukoliv.
A pak jsem si tě vzal. Jsem rád, že jsme manželé.
Ale to jen díky klauzuli. Prostě se neustále řídím klauzulemi.
A teď mi došly.
Co takhle klauzule „sundej si boty“?
Jo, pravda.
Myslel jsem, že v Chicagu budu pokračovat, kde jsem přestal.
Že se to prostě rozjede.
Že budu trávit čas s dětmi.
Ale ty mají kamarády a ty máš teď práci.
Ředitelka.
Jsi nejlepší ředitelka v Chicagu, protože v tom jsi dobrá.
Musíš zjistit, v čem jsi dobrý.
Tohle je mnohem lepší, než jsem si představoval.
VKD je velký úspěch, a to jen díky vám.
Skřítkům, kteří si nestěžovali a neutekli!
My teď máme účetní oddělení?
Lidi nám musí platit? To neděláme!
Co tomu dát šanci? Jestli se ti to nebude líbit, přestaneme.
Asi to budeš vnímat jinak, až budeš žít v tom velkém sídle na kopci.
Ne. Dochází nám čas.
Tohle měří vánočního ducha. Koukejte, jak je černá.
Až světlo zcela zmizí, Vánoce skončí jednou pro vždy.
To je ono. Něco je špatně a teď už vím co.
Nový Santa ničí ducha Vánoc!
Co to povídáš? Neničím. Vyrábím ho víc.
Vánoce nemají být každý den!
Důležité je těšit se.
Odpočítávat dny pomocí papírových řetězů nebo levné čokolády.
Jít do postele celí nervózní,
protože víte, že když se vzbudíte, budou pod stromkem dárky.
Vánoce jsou o dobru! O lásce!
O víře v něco, co není vidět.
Je mi zle.
Když mluvíme o tom, co není vidět, já nevidím Edie!
To nic.
Všechno má logické vysvětlení, až na tohle.
Začněte panikařit!
Počkejte všichni. Tohle je úplně normální.
Za celou historii severního pólu
nikdy žádný skřítek prostě nezmizel.
Věděla jsem, že je něco špatně, od chvíle, co jste vstoupil na pól...
Ale ne.
Napřed jste ztratil kabát. Teď tohle.
Dala jsem vám dost volnosti.
Jako hlavní skřítek vám od teď nedovoluji pokračovat.
V tom případě, Bets,
jsou tvé dny hlavního skřítka sečteny.
Máš padáka.
Ne.
Bella? Pojď dál.
Nenapadlo by mě, že tě tu kdy uvidím.
Hledáš Santův kabát?
Vy jste ho vzala?
Ne! Objevil se tu sám.
Opravdu?
Úplně sám.
Asi je tu ve větším bezpečí.
Tak proč jsi přišla?
Musím se s ním spojit.
Se Scottem Calvinem? Nechalas ho odejít do důchodu.
To byla chyba, co?
Ne s ním.
S ním.
Kde se to tu všechno vzalo?
To já. Přemýšlel jsem o tom, cos řekla.
Že mám dělat, co umím nejlépe. A já nejlépe umím být Santou.
Takže vám teď předvedu, že od nynějška
budu už napořád Santa Clausem pro mou rodinu.
Díky, tati.
Musím říct,
že když tu výzdobu vidím, trochu se mi stýská.
K tomu se chci dostat.
Rád bych měl staromódní Vánoce jako na severním pólu,
pokud máte čas.
To zní skvěle.
A můžeme vytáhnout tu hru Přehoď ovečku
a zkusit konečně přečíst celý návod.
Cale, můžeš klidně přivést kamarády. Nebo dokonce Riley.
To je velký krok.
Herní večer s rodinou. A pak svatba.
Prosím tě. Ještě jste se ani nelíbali.
Tolik měsíců, a ani jste se nelíbali?
Ne každý randí pár dnů a pak se vezme jako my.
Děkuju. Já stejně nevím, co a jak s holkama. Prostě...
S tím ti pomůžu.
Naučíš mě líbat?
To bude zajímavý.
To ne.
Ale pomůžeš mi se stromečkem?
Super! To mi chybělo.
- Dobře. - Mně taky.
Víte, co se říká?
Budeme dřít jako skřítci.
Tak jo, náš skřítek šel pro zmrzlinu,
ale můžeme začít se stromkem.
Poprvé za 29 let
strávím Vánoce s rodinou.
- Scotte. - Díky, tati.
Všichni si vezměte kouli.
Začneme odspodu s velkými. Uděláme...
Bože. To nemůže být dobré.
Podle filmu SANTA CLAUS od LEA BENVENUTIHO A STEVEA RUDNICKA
Překlad titulků: Pavlína Tajnerová