Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Bunicule!
Bunicule, aşteaptă!
Luna este roşie.
Luna este plină şi roşie.
Stai!
Am doar o şansă, o dorinţă.
Bunicule!
Luna este roşie şi plină. E o lună roşie.
O dorinţă. Pot să-mi pun doar o dorinţă.
Bunicule, ce faci?
La sanatoriu vor doar să te facă bine.
Cine eşti tu?
Hai să ne întoarcem!
O dorinţă. Pot să-mi pun doar o dorinţă.
Bunicule!
Este prea târziu să te joci.
Niciodată!
Bunicule!
VALEA SINESTRA În prezent
- Ia uitaţi, pârtia de schi. - Minunat! Unde este hotelul?
- Puţin mai sus. Aproape am ajuns. - Nu e minunat aici?
Suntem chiar aşa departe de pârtia de schi?
Marnie, mai uşor! Drumurile sunt înguste şi e gheţuş.
Eu mă ocup de condus, Marc. Nu vorbi cu şoferul.
- Dar unde mergem? - E un loc foarte special, Ava.
Nu e superb?
Eu nu mai am semnal la telefon de jumătate de oră. Suntem în vacanţă!
Grozav!
- Ava, când o să încetezi să faci asta? - Când scoţi siguranţa pentru copii.
Îmi răspunde ecoul?
Marc, linişteşte-te!
Nu e grozav?
Ava, ne aşteptăm unii pe alţii.
Ţi se pare că sunt un măgar de povară?
E un loc grozav, nu? În trecut a fost sanatoriu.
- Un sanatoriu? - Da, un loc în care
oamenii bătrâni, bolnavi şi nebuni veneau să fie îngrijiţi.
Se credea că apele din zonă au proprietăţi miraculoase.
Un loc grozav să ne petrecem Crăciunul, nu?
Şi o săptămână întreagă fără internet wi-fi!
Fără internet wi-fi?
- Bună dimineaţa! - Ai înnebunit?
Alo?
Ai grijă, copilă!
E cineva?
Da, vin acum.
- Sunteţi domnul Grunwald? - Aşa este.
Ia uitaţi, un marş cu torţe, mâine!
Ava!
Da!
Dar cu o condiţie: fără aventuri pe cont propriu.
- La munte se poate întâmpla orice. - Sigur. Nu sunt un copil mic.
- Ava, geanta ta! - Puteţi să o luaţi voi?
Are camera ei! Eu eram fericit dacă aveam un loc în cort.
Da. Procesiunea cu torţe de mâine nu trebuie ratată.
O lună plină sângerie este foarte rară.
Va fi cel mai frumos Crăciun din viaţa mea!
HOTEL SINESTRA
De ce trebuie să merg la un curs de grup?
E frumos să-ţi faci noi prieteni.
Serios, ăştia sunt toţi nişte tocilari.
- De ce nu pot să schiez singură? - Pentru că eşti încă un copil, Ava.
De aceea.
Da? Acum arăt suficient de stupid?
Bună, copii, sunteţi gata?
Minunat...
- Ava, aveţi grijă unii de alţii! - Şi fă tot ce poţi!
Stai cu grupul şi ascultă de instructor.
Distrează-te!
Nu mergem să schiem pe pârtie?
- Nu cred că te-a auzit. - Oare vorbeşte olandeză?
Ascultă muzică!
Ar trebui să fac la fel când părinţii mei vorbesc cu mine.
Adulţii fac numai ce vor ei. Copiii n-au voie să facă nimic.
Noi primim ordine.
"Viaţa e mai mult decât distracţie."
"Mănâncă legumele, fiule!"
Eu nu am voie să am animale, pentru că am alergie.
- Părinţii mei sunt groaznici. - Toţi părinţii sunt groaznici.
Noi trebuie să ascultăm tot timpul, dar pe noi nu ne ascultă nimeni.
Alo, chiftea prăjită!
Mă scuzaţi?
Eşti chiar "crocant".
Bună asta!
Unu, doi, trei, patru. Unde este Ava?
Stefano! Bună!
- Ava! - La o parte!
Ava!
Haideţi!
Bine, copii, o să schiem încet.
Urmaţi-mă şi staţi împreună!
Ava, este valabil şi pentru tine!
Poftim?
Te rog, nu face "abaţii"!
"Abaţii"? Nu are niciun sens.
O veveriţă!
Urmaţi-mă!
- Dex! - O veveriţă!
Dex, stai!
Dex!
Aşteaptă-mă, micuţă veveriţă!
Dex, aşteaptă!
Dex.
L-am pierdut.
Şi ne-am pierdut de grup.
De ce nu e semnal aici?
Ce loc e ăsta?
Veveriţa stă acum liniştită lângă foc.
Haide! Să mergem!
- E frig, nu, Ava? - Da. Uită-te pe unde mergi.
- Unde suntem? - Bună întrebare.
Aţi avut probleme cu fiica dumneavoastră?
- Avem probleme cu Ava? - Nu, nicio problemă.
Stefano, uită-te!
I-am găsit pe mucoşii ăştia mici în mijlocul pustietăţii.
Dex?
- Mamă! Tată! - Dex!
- Unde ai fost? - Vino aici, scumpule!
- Ava! - Iubita mea!
Unde ai fost?
Să nu ne mai sperii aşa!
Draga mea, unde ai fost?
Ea este complet iresponsabilă!
Toată ziua a făcut numai lucruri riscante.
Se gândeşte numai la ea!
Mergem înăuntru! E cazul să începi să te porţi frumos!
Ava, Ava, Ava!
Instructorul a spus că a schiat ca o nebună.
Nu poţi să faci mereu numai ce vrei, fără să te gândeşti la ce faci.
Şi să-i pui şi pe alţii în pericol.
Nu e corect! Dex a plecat după o veveriţă.
O să stai în camera noastră în seara asta.
- Şi procesiunea cu torţe de deseară? - Îmi pare rău!
Dacă nu-ţi asumi responsabilitatea pentru ce faci, o vom face noi.
Bine, o să rămân aici. Puneţi şi monitor de bebeluşi?
- Ava! - Nicio Ava!
Mă trataţi ca un bebeluş.
Ştiţi ce? O să sărbătoresc Crăciunul singură, aici,
că să nu vă deranjeze un bebeluş.
Fondue cu brânză elveţiană adevărată!
Simt Comté, brânză albastră şi Appenzeller?
Joey! Îmi cer scuze!
Ce e cu tine? Ia loc!
Stai jos şi mănâncă!
Credeţi că pot sparge paharul cu notele mele înalte?
Riek! Încetează imediat!
- Încetaţi amândoi! - Mâncat şi cântat, atât ştiţi!
De ce toate lucrurile din jurul meu se strică?
Dă-mi mie, tată!
Uite! L-am reparat!
Nu aveţi brânză vegană?
Sau brânză din soia sau substitut de brânză?
E posibil să avem brânză de capră.
Dex este intolerant la lactoză.
Este o sensibilitate generală la mâncare.
Nu are ulei de nuci, nu-i aşa?
- Dex! - Fii atent!
- Ai grijă la hainele lui! - Dă-mi un şerveţel.
- Nu am niciun şerveţel. - Trebuie să-i curăţ mâna.
Nu suntem prea duri cu Ava? Am închis-o în cameră.
Am închis-o? E un hotel de lux, nu închisoare.
Fiica dumneavoastră v-a convins să participaţi la marşul cu torţe?
Toată lumea participă.
Vom fi acolo.
Bine.
Fiica noastră e pedepsită, nu noi.
Nu o să renunţ la marşul cu torţe.
E fierbinte?
"Fântâna din Val Sinestra"
"este cunoscută pentru puterile sale miraculoase."
Basme de copii.
Wow! Minunat!
Hotelul e gol, toată lumea a plecat.
Avem 15 minute. Nu ieşi afară şi stai departe de fântână!
Bine, bunicule Grunwald.
Pompierul-şef Jonas, prezent!
Unu, doi, trei, patru, Jonas joacă teatru.
Cinci, şase, şapte, opt, luna e roşie, nu fi tont.
Nouă, paisprezece, douăzeci şi doi, fă şi tu la fel ca noi.
O să sting toate incendiile.
Bună, Jonas!
Serios! Pari mai ciudat şi decât mine.
Aşa e mai bine.
De ce nu eşti la marşul cu torţe?
E o poveste lungă.
Părinţii mei mi-au spus să rămân la hotel.
Haide, sus!
- Şi tu? - Ce?
De ce nu eşti la marşul cu torţe?
- Şi de ce stai într-o valiză? - Şi eu sunt pedepsit.
În regulă.
Ce e cu părinţii ăştia?
E ca şi cum nu vor să mă distrez şi eu.
Da, adulţii ne stau în cale.
Uneori aş vrea să scap de ei.
Serios? Ai vrea să scapi de ei?
Da. Ar fi grozav.
Apoi ai putea face tot ce vrei.
Da, exact.
Fără diciplină, fără oră de culcare, fără obligaţia de a mânca tot.
Ai propria ta stăpână!
Asta este cea mai mare dorinţă a ta?
Da, nu e asta dorinţa tuturor?
- Haide, să mergem afară! - Afară? Dar...
Vreau să îţi arăt ceva frumos.
Haide, pe aici!
- Chiar cunoşti locul ăsta. - Vin aici dintotdeauna.
Câţi ani ai? Unsprezece?
- Da, am 11 ani de mult timp. - De mult timp?
Eşti rudă cu acel Grunwald, omul de la recepţie?
Rudă...
Pe aici.
Jonas, stai! Unde te duci?
Wow! Ce esta?
E fântâna din Valea Sinestra.
Face miracole.
Aşa că, dacă îţi doreşti ceva...
Şi tu crezi aşa ceva?
Vrei să te distrezi, nu-i aşa?
Ştii cine îţi strică bucuria.
Tu însăţi ai spus-o.
Şi tu ai citit cartea aia stupidă de basme?
Încearcă-ţi norocul!
Ai o singură dorinţă.
Luna roşie e plină. Asta e şansa ta.
Bine, cum zici tu.
Chiar sunt impresionată.
Fântâna miraculoasă din Valea Sinestra.
Trebuie să mă întorc.
Aşteaptă-mă şi pe mine!
Părinţii or să mă omoare dacă află că am ieşit.
Jonas!
Jonas?
Ciudatule!
Ava?
Cum merge?
Scumpo, eu îţi înţeleg supărarea.
Dar sper că şi tu înţelegi de ce suntem supăraţi pe tine.
O să vorbim mâine.
Micul dejun e la 08:30. O să venim să te trezim.
Somn uşor!
Bsme pentru copii!
"O să venim să te trezim, Ava."
Mulţumesc!
Hei!
Mamă?
Tată?
Mami?
E cineva?
Ce e cu micul dejun?
Să-mi spuneţi dacă aveţi nevoie de o mână de ajutor.
Am întârziat la micul dejun?
Nu mă duc la lecţia de schi cu stomacul gol.
Aşa este, lecţia de schi.
Ce face tontul ăla cu trenuleţul lui?
Unde sunt mama şi tata?
Mamă, tată, treziţi-vă!
Nu vă mai spun încă o dată!
Bine. V-am avertizat!
Ai putea să...
Ar fi funcţionat şi aşa.
Hai să verificăm toate camerele.
- Am reuşit. - Bravo!
- Nu e nimeni aici. - Nici aici.
Bună treabă!
- Nu e nimeni. - Chiar nimeni?
- Nu. - Unde sunt?
- Nu e nimeni aici. - Nimeni.
- E gol aici. - Nimic.
- Nici aici nu e nimeni. - Nu e nimeni.
E gol!
- Cred că au plecat la schi fără noi. - Sau se ascund?
Unde este Ava?
Jonas?
M-ai speriat, nătărăule!
Răzbunarea pentru ieri.
Toţi adulţii au plecat. Şi tu ştii unde sunt, clovnule.
Valiza mea nu era încuiată azi-dimineaţă.
Dorinţa ta s-a împlinit!
A funcţionat!
Jonas!
Chiar au dispărut?
Da. Unde sunt?
Dă-te la o parte!
E cea mai frumoasă zi din viaţa mea!
Voi nu înţelegeţi ce se întâmplă, nu?
Nu. Tu înţelegi?
Părinţii noştri au dispărut!
Da, evident. Dar unde sunt?
Cui îi pasă?
În mod evident s-au săturat de noi.
S-au săturat?
E un puşti nou?
- Are gura mare pentru un puşti nou. - Aşa este.
Părinţii noştri au dispărut!
Nu mai sunt! S-au evaporat! Treziţi-vă!
Nu vedeţi cât de grozav este?
Dacă adulţii nu mai sunt aici şi nimeni nu ne poate controla,
Hotelul Sinestra e al nostru!
Putem face tot ce vrem!
Trei, doi, unu...
Start!
Hai, Ava!
Aoleu!
"Nesfârşit, visul devine coşmar,"
"dorinţa se va transforma"
"în blestem."
Jonas?
Sunt "domnul director".
Da, sigur.
Cartea asta. Tu ai citit...
Încetează!
Îngheţata dumneavoastră, domnule!
Toată lumea se distrează.
Şi tu citeşti cărţi.
Şi frişca.
Preferata mea!
Ştii de cine îmi aminteşti? Îngrijorată, cu cartea aia în mână?
De un adult.
Nu ştii să te distrezi, Ava.
Nu?
Ştiţi ce m-a întrebat Ava?
"Joey, ştii să faci floricele?"
Ce insultă!
Veniţi, fac floricele!
Linişte, începe filmul!
Un film de groază, Ava!
- Stai jos! - Eu nu mai văd.
Da, stai jos!
În regulă, asta e destul de grozav!
Chiar ştii să te joci.
Jonas!
Unu, doi, trei, patru, Jonas joacă teatru.
Cinci, şase, şapte, opt, luna e roşie, nu fi tont.
Nouă, paisprezece, douăzeci şi doi, fă şi tu la fel ca noi.
Patru, cinci, şase, şapte, ascult, Jonas are 11 ani de mult.
E cineva?
Cine este acolo?
Dex, ce faci?
Mama şi tata sunt încă plecaţi. Îi chem.
E foarte ciudat. Mâine e Crăciunul.
Dacă e o glumă, chiar a durat prea mult.
Dex, vino! Hai la micul dejun!
Vino!
Se vor întoarce, nu, Asha?
Aşa sper. Cine o să facă ordine aici?
Bună dimineaţa!
Nu este o dimineaţă bună. Părinţii noştri nu s-au întors.
Trebuie să facem totul singuri.
Exact. E cea mai bună zi din viaţa mea!
Nu a fost ieri?
Ai uitat deja?
Putem mânca ce vrem şi voi aţi ales urină de asta
şi fulgi de porumb uscaţi.
Haideţi, copii!
La atac!
Haideţi! Atacaţi!
Hai să mâncăm împreună!
Copii!
Faceţi linişte! Mama vrea să spună ceva.
Am o idee mai bună!
Joey, ştii să faci clătite?
Ava, nu mă mai insulta!
Vrem mâncare! Vrem mâncare!
Gata, începem: 30 de ouă, 15 litri de lapte,
12 kilograme de făină, sare şi 10 pachete de unt.
Asha, găseşte un fel de mixer.
Minunat!
Ava, oala!
Perfecţiune!
Astea sunt toate?
Mănânc-o pe aia mai întâi!
Ştiu eu un joc amuzant. Se numeşte
frisbee cu clătite!
- Ce e cu el? - Da, e chiar...
Aveţi grijă!
E prea copilăros!
Nu, Asha!
La atac!
Copii!
Muniţie!
Nu! Jonas, nu irosi toată mâncarea!
Ava, eşti plictisitoare!
- Jonas! Dă drumul, răzgâiatule! - Dă drumul!
Jonas, e periculos!
- Am luminiţe. - Încetează!
Jonas!
Jonas, încetează imediat!
Grozav!
Dex, ai grijă!
Dex!
Dex, eşti viu?
Dex!
Am văzut nişte păsări în copac.
Vino!
Ups!
E mai grav decât credeam.
S-au ars siguranţele.
Sunt cabluri de înaltă tensiune, e nevoie de siguranţe speciale!
Suntem pierduţi fără siguranţele alea.
Şi pentru încălzire avem nevoie de electricitate.
Şi pentru frigider şi congelatoare.
Am putea băga mâncarea în zăpadă.
- Cât ne-a mai rămas? - Pentru două, poate trei zile.
Am irosit multă mâncare.
Ava, unde te duci?
Serios, unde sunteţi?
Nu e frumos?
Poţi vedea luna sângerie trei zile şi trei nopţi.
Va trece mult timp până la următoarea.
- Asta e camera ta? - Da.
Dar ai dat şi tu buzna aici.
De ce stai ascuns după o valiză?
- Căutai ceva? - Pe părinţii noştri.
Nu o să-i găseşti.
Fântâna i-a făcut...
Da. Eu i-am făcut să dispară.
Aşa este. Şi după ce trece luna roşie, vor dispărea pentru totdeauna.
Bine. Eşti doar un copilaş.
Şi copilaşii cred în basme
şi aruncă clătite şi râd când cineva este lovit.
Dar eu nu sunt copilăroasă ca tine, Jonas.
Poţi să te superi pe mine, dartu i-ai făcut să dispară, Ava.
Toţi adulţii au dispărut, tu ai făcut asta.
Sper, pentru binele tău, că nu vor afla şi ceilalţi copii.
- Unde te duci? - Să caut ajutor.
Al cui ajutor?
Bine, mergem în sat.
O să ne întoarcem deseară. Cu părinţii voştri.
Vin şi eu.
- Nu se poate. - De ce nu?
Eşti prea mic.
Bine, vino!
Bine!
Dar nu pot să te aştept tot timpul.
Şieu nu pot să te aştept pe tine tot timpul.
Haideţi! Sigur sunt în sat!
Eşti bine?
Merge bine! Rezistă!
Poftim!
E bun, Joey.
Mulţumesc! Tatei îi place mult prăjitura asta.
Credeţi că mama şi tata sunt supăraţi pe mine
pentru că m-am dus după veveriţa aia, chiar dacă sunt alergic?
Poftim? Nu, nu trebuie să gândeşti aşa.
Poate că aveau nevoie de o pauză.
Probabil că e greu să fii părinte.
- Mereu trebuie să repari chestii. - Mereu îşi fac griji pentru noi.
Da, mama ar face orice pentru noi.
Eu mereu rapar chestii pentru tata. E complet neîndemânatic.
Mama obişnuia să facă asta.
E obositor să iubeşti pe cineva aşa mult.
Suntem pe aici.
Şi satul e aici jos.
- Deci mergem la stânga. - Şi râul e mereu în dreapta.
Bine.
Staţi! Ce scrie aici?
- Cine vorbeşte germană? - Eu.
"Pentru a ridica blestemul pentru totdeauna,"
"giganţii trebuie să vorbească primii."
- Giganţii? - Ce giganţi?
"Nesfârşit, visul va deveni coşmar,"
"dorinţa se va transforma în blestem."
Poftim? Ce blestem?
Cele două vrăji sunt legate.
Vă explic mai târziu. Trebuie să ne grăbim.
- Uitaţi-vă! - Acolo este satul!
- În sfârşit! - Da, satul!
Mai este cel puţin o oră de mers.
Am o idee.
Eu nu mă urc pe chestia aia.
Ava, eu nu mă urc pe chestia aia!
Cum oprim?
Iată şi răspunsul! Capul jos!
A fost grozav!
S-o facem din nou!
- S-ar putea să fie complicat. - De ce?
- Ai văzut pe cineva să alunece la deal? - Nu, ai dreptate.
Mă bucur că nu am mâncat mult la micul dejun.
Şi aici adulţii se ascund de noi?
Alo?
E cineva?
Mama! Tata!
Alo!
Nu e niciun adult aici.
Unde sunteţi?
Ava?
Eşti bine?
Copii!
- Uitaţi-vă în spatele bisericii! - Adulţii. Îi văd!
Da. Sunt adulţi!
Să mergem!
- Mamă! Tată! - Slavă Domnului!
Să ne găsim un adăpost!
M-am săturat! Unde este toată lumea?
Eu mi-am dorit să dispară adulţii.
Mi-am dorit să dispară toţi adulţii,
la fântâna Văii Sinestra, în seara cu marşul cu torţe.
Şi dorinţa mea s-a împlinit.
Ava, nu avem timp pentru glume.
Nu glumesc.
Este adevărul.
Nici eu nu am crezut, dar Jonas are dreptate.
Ce treabă are Jonas cu toate astea?
El m-a dus la fântână. El m-a convins.
- Deci este vina lui? - Nu, dar...
- De ce nu ne-ai spus? - Da, dacă ai ştiut tot timpul ăsta...
- De ce am venit să-i căutăm? - Şi apoi te-ai distrat,
ca şi cum nu ar fi fost nicio problemă?
Şi voi v-aţi distrat!
Ai spus că părinţii noştri sunt aici, Ava.
Da, că ne vom întoarce cu mama şi tata!
Şi voi v-aţi plâns de părinţii voştri.
Şi vouă v-a plăcut viaţa fără adulţi!
Cine e?
I-aţi văzut pe părinţii noştri?
Întreaga lume a rămas fără părinţi.
Din cauza mea.
Fântâna face miracole.
Patru, cinci, şase, şapte, ascult, Jonas are 11 ani de mult.
E cea mai frumoasă zi din viaţa mea.
El e îngheţat.
E blocat în timp.
Jonas e îngheţat în timp.
Are dintotdeauna 11 ani.
De aceea e aşa copilăros.
Da. E blestemul lui.
Crezi că Jonas are ceva de-a face cu fântâna?
Şi cu blestemul nostru.
Trebuie să mă credeţi. Sunt sigură de asta.
Trebuie să rupem blestemul fântânii. Trebuie să găsim o cale.
Nu ştiu ce să zic despre asta.
Eu nu sărbătoresc Crăciunul fără părinţii mei.
Aşa este. Mai e puţin până la Crăciun, e vremea speranţei.
Mama noastră aşa spune.
Bine. Presupun că dacă părinţii noştri pot dispărea,
putem şi să găsim o cale să-i aducem înapoi.
Şi nu doar pentru noi.
Vă este foame?
Am găsit siguranţe! Avem iar curent.
Mulţumesc!
Cu plăcere! Sper că părinţii se vor întoarce curând.
Da, şi eu.
Unde este Dex?
Bună tuturor!
Hai să nu le spunem şi celorlalţi copii despre asta.
O să păstrăm secret ce am văzut în sat.
Exact. Nu trebuie să-i panicăm.
În sfârşit! De ce aţi stat aşa mult?
- Cadouri de Crăciun! - Stai cuminte!
Bine. Ştim că vreţi un răspuns.
Avem o veste bună pentru voi.
Părinţii noştri sunt pe drum.
Da. Erau în sat.
Împreună, o să dăm cea mai grozavă petrecere de Crăciun!
În stilul nostru. Haideţi!
Sunteţi nişte mincinoşi!
Îţi ştiu secretul, Jonas.
Şi eu ştiu secretul tău. Şi al tău e mai important.
Eşti blocat în timp.
O să rămâi pentru totdeauna un copil. Nu poţi să creşti.
Cred că tu ţi-ai dorit asta. Amândoi suferim din cauza blestemului.
Tu suferi din cauza unul blestem. Eu îmi trăiesc visul.
Să ai 11 ani pentru totdeauna? Ăsta e un coşmar.
- Trebuie să rupem blestemul. - Nu!
Ba da.
Ştiu că este posibil.
"Ca să rupi belstemul pentru totdeauna, giganţii trebuie să vorbeacă primii."
Cine sunt giganţii? Ajută-mă!
Ea, care se gândeşte numai la sine,
când are probleme, deodată, vrea ajutorul celorlalţi.
Ne vrem părinţii înapoi, şi copiii din sat la fel
şi probabil toţi copiii din lume. Ne vrem părinţii.
Nu, eu nu vreau adulţi în preajmă. Ei te fac să te simţi ca la închisoare.
- Nu e aşa. - Aşa mi-au făcut mie! Ce ştii tu?
Nu mă întorc înapoi în valiză! Niciodată, niciodată!
Dar...
Jonas!
Şi familia ta?
Nu îţi este dor de ei?
Mă duc să mă joc.
Familia ta, Jonas.
Tu cui aparţii?
O cheie mică.
Ce vezi, Ava?
M-am înşelat, Jonas.
O lume fără adulţi nu e aşa rea, nu?
M-am înşelat în privinţa ta.
Tu poţi să creşti.
De fapt...
ai şi făcut-o.
Cine este el?
Eşti tu, Jonas.
Aici sunt tot eu?
Tu nu ţi-ai pus o dorinţă când erai mic, ci când erai bătrân.
Bunicule!
Nu ai rămas copil,
aşa cum ai crezut întotdeauna.
Tu ai devenit din nou copil.
Şi Grunwald nu e bunicul tău.
Tu eşti bunicul lui.
Uitaţi-vă la vârful de pom!
Va fi cel mai frumos pom de Crăciun!
Mi-aş dori să-l vadă şi mama, şi tata.
Ava se străduieşte să-i aducă înapoi.
Ai avut o viaţă întreagă, Jonas!
Ai sărbătorit 80 de Crăciunuri cu familia şi prietenii.
Acum e rândul nostru.
Dacă ştii ceva despre fântână şi blestem, trebuie să-mi spui.
Am fost bolnav. Sufeream de demenţă.
Mă transformam într-un copil. La fel de bine puteam să fiu unul real.
Haide, Jonas! O să rezolvăm asta.
O să rupem ambele blesteme.
Fă-o pentru noi!
Pentru toţi copiii!
E prea târziu să te joci.
Jonas!
Piua, tu eşti!
Jonas!
Bucură-te de luna roşie, aproape s-a dus!
Şi apoi nu o să-i mai vedeţi niciodată pe părinţii voştri.
- Unde este Ava? - A plecat.
Să mâncăm. Îmi e foame.
A plecat?
E întuneric şi ninge.
N-am ce face. A plecat.
E cineva?
Alo!
În regulă.
De ce ar pleca Ava?
- Poate s-a dus la fântâna aia. - Unde este?
Să-mi spuneţi când o găsiţi. În curând vom avea tot timpul din lume.
- S-a încuiat acolo. - Obrăznicătura!
Copii!
Aici sus!
Ava!
Un ecou...
"Giganţii trebuie să vorbească..."
Munţii ăştia sunt giganţi!
Pot primi un ecou?
- Ce face? - A înnebunit.
- Uite, coboară! - Trebuie să o ajutăm.
Da, haideţi!
La o parte!
- Eşti bine? - Ai păţit ceva, Ava?
Giganţii sunt munţii din jurul hotelului.
"Giganţii trebuie să vorbească."
- Se face ecou! - Eşti foarte isteaţă.
Veniţi!
"Nesfârşit, visul devine coşmar,"
"dorinţa se transformă în blestem."
"Ca să rupi blestemul pentru totdeauna, giganţii trebuie să vorbească primii."
- Avem nevoie de un ecou. - Poate putem să ne dorim asta.
- Da, dorinţa noastră e ecoul. - Poate putem cânta.
- Riek! - Nu, serios!
- Toţi, împreună. - Da.
Are dreptate. Trebuie să cântăm toţi.
Să facem munţii să cânte cu noi.
Bunicule!
Stai!
Bunicule, aşteaptă!
Nu e suficient de tare.
Încetaţi!
Nu e suficient de tare.
- Dar dacă... - Nu funcţionează, da?
Sigur că nu funcţionează.
Nu e niciodată prea târziu să te joci.
Ce-a fost asta? A mers?
A mers, Ava?
Tot nu e niciun adult.
Dacă iar sunt fraierii ăia,
vă jur că...
Joey! Chiar trebuie să te chemăm la micul dejun?
Nu am crezut că o să apuc ziua asta.
Tată!
Mami! Tati!
- Nu poate fi prea departe. - Cum poţi fi aşa sigur?
Scumpo, aici erai!
- Ţi-am spus, Ava nu face prostii. - Unde ai fost?
Bine.
- Micul dejun? - Da.
- Poftiţi! Clătite minunate! - Mulţumesc!
O clătită!
Sunt delicioase, Joey!
- Şi vine şi tortul. - Tortul tău minunat.
Şi mai multe clătite!
Scumpo!
E deja Crăciunul. Timpul zboară când eşti în vacanţă.
Îmi cer scuze!
Ce este?
Haide, tată, eu nu pot să repar totul pentru tine.
- Flirta cu tine. - Cu mine?
E ceva diferit la tine.
Este, dar...
- I-ai aranjat părul altfel? - Nu.
Clătite. Cine vrea clătite?
Vrea cineva clătite?
Ava?
- Ce este? - Nimic.
- Crăciun fericit, draga mea! - Crăciun fericit!
Crăciun fericit!
Ava, ce te-am învăţat noi despre plecatul de la masă?
Marc, nu mai e mică.
Mulţumesc, Jonas!
Era prea în vârstă pentru jucăriile astea.
Nu o să-l mai văd niciodată, nu-i aşa?
Nu.
Dar,
şi-a regăsit din nou amintirile.
Şi cele cu tine.
Mulţumesc. Am căutat asta.
Bine, copii!
Poate astăzi schiem cum trebuie. Sunteţi pregătiţi?
Da, domnule Stefano!
Veniţi după mine!