Переклад субтитрів телеграм канал "Сцена після субтитрів"
- Вибачте. - Нічого.
What do you want to know?
Секундочку, не записалося.
Ось так.
Отже, те, як ви описуєте нещасний випадок з сином...
Це важко читати, бо ми знаємо, що це ваше життя.
Чи вважаєте ви, що можна писати лише з власного досвіду?
Давай. Стрибай!
Стрибай!
Стрибай. Ну ж бо!
Стрибай! Стрибай!
...це веде мене до цікавої історії,
і я вирішую вписати вас в книгу, яку я пишу.
І нічого більше. Ви в моїй книзі.
І все ж, я вас не знаю.
Що я точно знаю це мій інтерес до вас.
Але все ж таки, вам спочатку треба було зустрітися зі мною.
Я справжня, прямо перед вами.
Так, саме так.
Так, для того, щоб ви почали вигадувати,
спочатку потрібно щось справжнє.
Ви кажете, що у ваших книгах завжди поєднуються правда і вигадка.
Тому ми хочемо з'ясувати, що є що.
Це ваша мета?
Гаразд, вилазь.
Снуп, йди сюди!
Давай витремо тебе насухо. Ти гарний і чистий.
Ніякого бруду.
Про що б ви хотіли написати?
Це Семюель працює нагорі. Мій чоловік.
Отже, що вас цікавить?
Що змушує вас так злитися, що хочеться вибухнути?
Забудьте про дисертацію, про навчання.
Я не хочу бути письменницею.
Нічого, можете не писати, просто говорити, як ми зараз.
Ви не хочете відповідати на мої запитання?
Звісно, хочу. Але ми могли б і поспілкуватися.
Можливо, ми поставимо по одному питанню,
щоб ніхто не розчарувався, як звичайна розмова.
Вам дійсно цікаво...
Що вас цікавить? Прошу, звісно.
Я ніколи нікого не бачу, я працюю тут цілими днями,
ви прийшли до мене, звісно, ви мене цікавите.
Я бігаю.
Це одне з моїх улюблених занять.
Я відчуваю себе ніби під кайфом.
Що ви знаєте про наркотики?
Це наступне запитання.
Складна тема.
Можливо, не варто все записувати.
Звісно, ні.
Я казала вам, краще б ми зробили це в Греноблі.
Нічого страшного. Я запишу ваші відповіді.
Але у мене багато запитань. Можливо, у вас немає часу.
Не хвилюйтеся про час, час тут не проблема.
Гаразд. Круто.
Я хотіла б поговорити про оповідь...
Я не люблю спорт.
Це перше.
Ходити - так, можливо. Бігати - ні!
Гаразд, я зрозуміла.
Отже,
ви...
Це вже неможливо, чи не так?
Так, це складно.
Думаю, нам треба зупинитися, Зої.
Я скоро буду в Греноблі, я вам подзвоню.
Вибачте за це.
- Скоро побачимося. - Так, звісно.
Обережно.
Тату..
Мамо!
Мамо, швидше!
Так...
Ні, я не знаю.
Я не рухала його, я взагалі його не чіпала.
Він не дихає, тому я і дзвоню.
Ні, будь ласка, приїжджайте, я не можу відповісти на всі питання.
Ні, він не рухається. Будь ласка, просто приїдьте.
Самуель Малескі,
знайдений мертвим біля свого будинку...
Перевертаємо.
Повний знімок.
Крупним планом.
Я диктуватиму перші думки.
Вставте їх перед висновком.
Паралельні, поверхневі садна на кистях і передпліччях
вказують на те, що тіло просунулося 1 або 2 метри після удару
перед тим, як досягти свого остаточного, лежачого положення.
Гематома скроні зліва пов'язана зі смертельною черепно-мозковою травмою
вказує на зіткнення з тупим предметом
або сильний удар по голові.
Розташування травми не узгоджується з місцем розташування тіла,
отже, удар стався до того, як тіло впало на землю.
У підсумку, ми поки що не можемо визначити
чи є травма наслідком зіткнення або удару.
На цьому етапі ми не можемо виключити участь третіх осіб.
Потім, як завжди.
Причина смерті: черепно-мозкова травма.
Судово-медична експертиза:
випадково та/або навмисно.
Потрібен токсикологічний аналіз для встановлення істини.
анатомія падіння
Дякую, що приїхав.
Це дійсно дивно, бачити тебе знову отак.
- Так і є. - Гаразд.
Я не думав, що це так високо.
Так.
Ходімо.
Давно ви тут живете?
Менше двох років.
Самуель виріс тут.
Це його...
Ну...
Як ми це зробимо? Ти поставиш мені кілька запитань...
Вибач, що моя французька не краща, ніж тоді, коли ми познайомилися.
- Ні. Англійська підійде. - Гаразд.
Скільки разів тебе допитували?
Один раз поліцією,
і один раз слідчим суддею.
Можеш сказати мені, що ти їм розповіла про день його смерті?
Так, звичайно.
Я розповіла їм усе, з моменту, коли я була зі студенткою
до приїзду швидкої.
У мене була зустріч з однією дівчиною,
і Самуель увімкнув
пісню на повторі, щоб розлютити мене і змусити її піти.
Ти сказала їм, що він поставив цю пісню, щоб тебе розлютити?
Ні.
Я просто сказала, що він увімкнув пісню дуже гучно, і нам довелося зупинитися.
Вона записувала інтерв'ю і це було більше неможливо.
Мені потрібно, щоб ти була точною.
Розкажи мені все саме так, як ти розповіла їм.
Так.
Отже, я сказала їм, що я зупинила інтерв'ю.
І що вона пішла.
І я пішла нагору до своєї спальні
і тоді я побачила як Деніел вийшов на прогулянку.
Він не був у школі?
Ні, він буває лише два дні на тиждень у Греноблі.
Скільки йому зараз років?
Йому одинадцять.
А потім...
Отже, після того, як дівчина пішла...
Самуель спустився до мене в спальню.
Ми трохи поговорили про наші плани на цей день.
Нічого особливого, справді.
Він...
Він повернувся нагору, щоб попрацювати на горищі, а я працювала в ліжку.
Ти писала? На своєму комп'ютері?
Так, я закінчила переклад.
Я перекладаю для деяких німецьких тижневиків, додаткові гроші.
А потім...
Так. Я чула, як він працював нагорі і слухав свою музику
приблизно, я думаю, що це було десь
десять хвилин.
Потім я вставила беруші, бо хотіла подрімати.
І...
Я заснула.
І через годину, я думаю,
я почула крик Даніеля, а потім...
Напевно, беруші випали, бо він мене розбудив.
Музика все ще грала, я побігла вниз, і...
Так. Це все.
Я викликала швидку і вони приїхали через 30 хвилин.
- Я можу тут роздивитися? - Звісно.
- Так? - Так.
З чого ти хочеш почати? Мені треба пояснити... щось.
Так, можливо.
Так. Тут...
Тут ми їмо.
- Так, вибач... - Ні...
Тож...
він працював там?
Так, він утеплював горище.
І коли ти дрімала, він був прямо над тобою?
- Так. - Гаразд.
Тож...
Він мав перейти далі до цього.і
Ми хотіли зробити кімнати для оренди.
То він працював там?
Останнім часом, так.
І вікно,
коли приїхала швидка, воно було відчинене?
Так, було.
Він тримав його відчиненим?
Насправді я в цьому не впевнена, тому що
іноді він провітрював кімнату
щоб позбутися деревного пилу.
Чи був він необачним? Чи він коли-небудь наражав себе на небезпеку під час роботи?
Ні, він був обережним і скрупульозним, він працював повільно.
Чи є якась причина, чому він міг
висунутися у вікно, наприклад, щоб покликати тебе
або Даніеля?
Ні, коли він працював, особливо коли він слухав музику, він не міг...
він відгороджувався від світу.
Тож, він ніколи не кликав ні мене, ні Даніеля звідси.
Так чи інакше, висота...
Підвіконня?
- Підвіконня. - Так.
Він пив?
Ні, вдень ніколи.
Особливо, коли він працював.
Сонечко...
Йди вмивайся і одягайся. Вже день, тобі треба вставати.
Любий, я знаю, що це важко. Мені теж важко.
І буде важко деякий час.
Але ми маємо намагатися робити те, що ми робили раніше...
Моніка прийшла побачитись з тобою, вона приготувала тобі тірамісу.
Ти не можеш провести цілий день не виходячи на вулицю.
Надворі гарно. І Снупу теж треба погуляти.
Даніелю, поїси з нами?
Я хочу спати.
Гаразд, спочатку поїж з нами, а потім можеш спати.
Я не розумію.
Ніхто не розуміє.
Ми не можемо зрозуміти.
Мені треба зрозуміти.
Пам'ятаєш того ясновидця, про якого я тобі розповідала,
той, з яким я розмовляла, коли помер Ален?
Моніка.
Я б хотіла.
Краще не треба...
Він мені дуже допоміг.
Але ж він дитина.
Не плутай його.
Я обговорю це з Монікою.
Він уже допомагав дітям раніше.
Хочеш трохи?
Що тобі треба?
Нічого, я в порядку.
Гаразд.
Якщо відкинеш сумніви, це може йому допомогти.
Він відчуває те, що ми не можемо.
Вінсент, старий друг-юрист,
Моніка, хрещена мати Даніеля.
- Привіт. - Привіт.
- Я тобі подзвоню. - Скажеш мені, якщо він поїсть.
Так.
Тарілки?
Я так втомилася плакати.
Це просто смішно, я так виснажена.
- Хочеш пармезану? - Так, саме те, що треба.
- Я не знаю, де перець. - Не хвилюйся. Я про це подбаю.
Тож, як ти знаєш, звіт про розтин не є остаточним
стосовно причини смерті.
Судово-медичному патологоанатому не вистачило необхідних деталей.
Але...
Що ми можемо захищати,
це падіння з горищного вікна, він...
відскочив від навісу.
Його голова могла вдаритися об край десь тут.
Бачиш?
Тоді він приземлився на землю,
приблизно тут.
Схоже, що він знайшов у собі сили проповзти метр чи два
перед тим, як померти в цьому остаточному положенні.
Це пояснює кров на снігу.
Але є кілька проблем.
По-перше, вони нічого не знайшли на даху, ніякого ДНК.
І там є ці три бризки крові на стіні.
Схоже, що це не дуже збігається з ударом головою об дах.
Суддя попросив експерта прояснити це.
Коли ти це бачиш, що ти думаєш?
Я не знаю, я не експерт по бризкам.
Але я знаю дуже хорошу.
Я дізнаюся її думку.
У нас залишилася остання проблема,
цей синець на твоїй руці.
Це може виглядати як результат бійки або боротьби.
Коли вони його побачили?
Тієї ночі мене обстежили, мій рукав був закатаний.
Ти їм одразу це пояснила?
Я знаю, як це сталося. Хочеш, покажу?
Так, будь ласка.
Тут, на кухні, я весь час б'юся об нього рукою.
Наприклад, коли я проходжу.
Це смішно, це траплялося кілька разів за той тиждень.
Я сказала їм, що на моїй шкірі легко залишаються синці
і вони можуть запитати Даніеля. Він чує, як я натикаюся.
Гаразд. Добре.
Отже. Як бачиш, випадкове падіння буде важко захистити,
враховуючи висоту підвіконня.
Ось чому є розслідування щодо...
більшої кількості підозрюваних.
А ти...
Більш "Підозріла смерть".
Ти - свідок, тому що ти єдина людина, яка там була.
Гаразд.
І, звісно, ти його дружина.
Тепер, шукаючи незнайомця, який увійшов,
вбив його, поки ти спала, а Даніель був на прогулянці
це паскудна стратегія.
У Самуеля не було ворогів.
Стій!
Я його не вбивала.
Не в цьому справа.
Справді.
Ми маємо розібратися в особистості Самюеля.
Що він переживав?
Чи є щось, що може бути пов'язано з
самогубством?
Я думала про це, звісно.
Я просто не можу уявити, щоб він стрибнув, коли Даніель так близько.
Я просто не можу вкласти це в голову.
Так, але це, мабуть, наш найкращий захист.
Тобто, якщо тебе звинуватять,
це наш єдиний захист.
Але я думаю, що він впав.
Ніхто в це не повірить.
Я в це не вірю.
Мені треба покурити.
Вінсенте.
Я хочу тобі дещо сказати.
Десь півроку тому,
здається мені...
Самюель проковтнув пігулки.
Я знайшла його непритомним на підлозі.
Його вирвало. Це було дуже рано вранці.
Були деякі білі плями
у блювотинні,
і я пам'ятаю, як думала, чи це були пігулки.
- Справді? - Так.
Ви говорили про це?
Ні, він не хотів про це говорити.
Даніель це бачив?
Ні.
І ви не викликали лікаря?
Ні, тоді я цього не усвідомлювала, але озираючись назад зараз,
схоже, що це була спроба самогубства.
Хто-небудь знає про це?
Ні.
Гаразд. Я передзвоню.
Добре.
- Гаразд. - Бувай.
Світло занадто яскраве?
Опустити жалюзі?
Все гаразд.
Так?
Добре.
Ти не розповідав мені про про сварку батьків.
Що ви маєте на увазі? Я не пам'ятаю жодної сварки.
Коли вони починають кричати, я намагаюся піти.
Можеш сказати, хто був зліший?
Ні.
Тому ти пішов в день, коли помер твій батько?
Ні, мені просто захотілося прогулятися.
Гаразд. Ти кажеш, що чув своїх батьків, коли йшов?
Ти пам'ятаєш ту розмову?
Більш-менш. Це була не сварка.
Я не міг розібрати слів, але це не була...
Тоді ти не знаєш, чи це була сварка.
Я міг би визначити... Я чув, що це була не сварка.
Даніель, музика була гучною, ти був на вулиці.
Вони були в її спальні, двома поверхами вище.
Як ти можеш бути впевненим?
Цікаво чи ти взагалі їх чув?
Був якраз під відчиненим вікном.
Я знаю, що я чув.
Гаразд.
Це все?
Як ти можеш бути таким впевненим, де ти був?
Тому що я торкнувся...
до скотчу на сараї.
Скотч?
Коли ми переїхали,
тато розклеїв скрізь стрічку з з різними текстурами,
- щоб я міг відчути свій шлях. - Так.
Вони мені більше не потрібні, але я все ще торкаюся до них.
Кожен шматок відчувається по-різному,
Я б не помилився.
Я доторкнувся до стрічки на сараї.
Тож я був під вікном.
Гаразд.
Я переніс те, що ви мені сказали.
Але я не казала цього французькою.
Тут важлива гучність,
а французька зручніша для всіх.
Хелено, вмикай музику.
Все пройшло добре?
Так, нічого особливого.
Які плани після обіду?
Не знаю, я втомилася. Треба попрацювати, потім відпочину.
Мене не питаєш?
Я так розумію, ти продовжиш працювати на горищі?
Зупиніть музику.
Стоп.
Ну що?
Ти щось чув?
Давайте ще раз, цього разу голосніше.
Голосніше? Але я взагалі не кричала.
Мета реконструкції в тому, щоб визначити вірогідну гучність.
Вінсенте, я не кричала.
Вона не говорила голосніше. Її син каже, що голоси були спокійні.
Це не працює. Музика заглушає їх.
Моя клієнтка не кричала.
Вона не буде кричати зараз.
Пані,
будь ласка, замініть міс Войтер.
Проходьте, будь ласка.
Увімкніть музику.
Вмикайте музику!
Все пройшло добре?
Так, нічого особливого.
Які плани після обіду?
Не знаю, я втомилася. Треба попрацювати, потім відпочину.
Ще раз, тільки голосніше.
Як воно було?
Нічого особливого.
Які плани після обіду?
Не знаю, я втомилася. Треба попрацювати, потім відпочину.
Мене не питаєш?
Я так розумію, ти продовжиш працювати на горищі?
Вимкніть музику.
Тепер вони це почули.
Добре.
Ви ж розумієте, що це було безглуздо?
Позбавте мене своїх коментарів.
Голоси були спокійні, не такі, як зараз.
Але бачиш, ти б їх не почув.
Правда?
Можна спробувати востаннє, зсередини?
Знову спокійними голосами.
Ми можемо.
Я помилився.
Вимкніть музику.
Я торкався цієї стрічки. Я був всередині.
Я переплутав.
Це не те, що ти нам казав.
Зої Солідор бачила, як ти виходив з дому після того, як вона пішла.
А твоя мама каже, що вона розмовляла з твоїм батьком після цього.
Я переплутав.
Ти переплутав.
Що ж.
Сьогоднішній день був важким, правда?
Я злюся на себе.
Я думав, що впевнений, а потім...
Але ти ж не брехав, правда?
Я не хочу, щоб ти міняв свої спогади.
Ти маєш розповісти їм все так, як ти пам'ятаєш.
Це ніколи не зашкодить мені.
Дай мені руку.
Так.
Що будемо робити тепер?
Хочеш випити?
Віскі?
Йди сюди.
Вибач.
Все, що я можу сказати,
допит триває і може тривати ще деякий час.
Вона пробула там 8 годин.
У неї неприємності?
У Сандри Войтер немає неприємностей.
Вона наполягає на своїй невинуватості,
тому ніякого зізнання не буде.
Ви впевнені в собі, але ми чули про запис.
Він доводить її вину?
Ви не слухаєте.
Їй не пред'явлено звинувачення, тож ніщо не свідчить проти неї.
Так зване відео - поки що міф.
Ми не мали до нього доступу.
Отже, ви підтверджуєте, що це відео?
Ні, я нічого не підтверджую. Я сказав з точністю до навпаки.
Якщо немає нічого нового, навіщо було її викликати?
Я не знаю, що вам сказати.
Ми самі цього не розуміємо. Дякую.
Дякуємо, що прийшли
щоб почути заяву прокурора.
Отже, Сандрі Войтер було пред'явлено звинувачення сьогодні о 8:30 ранку.
Розслідування виявило деталі, які виправдовують це рішення.
Зокрема, три деталі.
Аналізи бризок крові пана Малескі
знайдені в будинку подружжя
вказують на те, що він міг отримати удар тупим предметом по голові
коли він був на балконі третього поверху.
Крім того,
реконструкція, проведена три дні тому
виявила низку розбіжностей.
І наостанок,
було знайдено файл на флешці, що належить пану Малескі.
Все, що я наразі можу сказати про це,
що це аудіозапис подружжя,
зроблений за день до його смерті.
Як я і намагаюся вам сказати, вона не може прийти і розписатися
бо її затримали в суді.
Тож це буду я, її адвокат Вінсент Рензі,
я прийду, щоб забрати документи для неї.
Ні, я не можу прийти об 11.
Я зможу бути там за 20 хвилин?
Гаразд. Дякую, скоро буду.
У нас є хороші новини.
Суддя сьогодні вдень не Да Сілва, а Боллен.
Добре.
Я йду до банку.
А кредит під заставу житла?
Менше, ніж ми сподівалися. У них проблеми з грошима.
Непогашений кредит і таке інше.
Банк дасть лише 50 000.
Застава буде більшою.
Її син є свідком.
Він буде свідчити в суді.
Очевидно, що існує ризик того, що вона чинитиме на нього тиск.
Як наслідок,
звільнення під заставу не є прийнятним.
Я прошу вас помістити міс Войтер під варту до суду.
Дякую. Вам слово, пані Будау.
Суддя, як ми можемо вважати, що вона може втекти
коли вона відповідальна за свого сина?
Це не має сенсу.
З дитиною з вадами зору?
І вона у всіх ЗМІ.
Якщо їх розлучити, це може погіршити його травму.
У віці чотирьох років з ним стався нещасний випадок, який пошкодив
його зір.
Він був травмований,
як психологічно, так і емоційно.
Пані Будау, ваші коментарі?
Рішення судді заслуговують на похвалу.
Суддя відмовляється піддаватися репресивним рефлексам,
це хороший знак, особливо у такій справі.
Ми відчуваємо, що звільнення під судовим наглядом
підкреслює слабкість цієї справи.
Ваша клієнтка відчула полегшення?
Це рідкісне рішення у справі про вбивство,
і виглядає як заперечення судді Жанв'є.
Реакція в коридорах була дуже бурхливою.
Цитую: "Це рішення є небезпечним".
"Підозрювана возз'єднається з головним свідком.
"Це викликає занепокоєння за майбутній судовий процес".
Як ти могла не сказати мені про це?
Я й гадки не мала, що він це записав.
І все ж!
Ви посварилися за день до його смерті.
Цей запис
це не реальність.
Можливо, це частина її,
якщо у тебе екстремальний момент, емоційний пік, на якому ти концентруєшся,
звісно, все розбивається.
Це може здатися неспростовним доказом, але насправді все викривляє.
Це не реальність. Це наші голоси, але це не те, ким ми є.
Мені начхати на те, що є реальністю. Гаразд.
Тобі потрібно почати бачити себе
так, як тебе сприймуть інші.
Судовий процес - це не про правду.
- Я не знала, що буде суд. - Що ж, він буде.
Тепер, що дійсно важливо це...
хто тебе оточує.
Поруч зі мною нікого немає.
Є Даніель.
Даніель важливий.
А хіба у вас з Семюелем не було...
друзів?
Нам не треба було сюди приїжджати. Я була така щаслива в Лондоні.
Він наполягав.
Він сказав, що більше нічого не відволікатиме від роботи.
Це вирішить наші фінансові проблеми.
Я покинула свою діру в Німеччині і застрягла у його дірі.
Це довбаний абсурд, чи не так?
- Вітаю. - Вітаю.
Привіт, любий.
Це пані Бергер,
яку призначив Міністр юстиції.
Доброго дня.
Вінсент Рензі, я працюю з Нур.
Вона буде тут регулярно, з...
Даніелем, і з вами.
Періодичність буде вказано додатково.
Вона тут...
щоб переконатися, що все йде добре.
І що ніхто не намагається впливати на Даніеля,
або змушує його говорити те, що він не хоче на суді.
Суддя каже, що ви повинні говорити французькою в її присутності.
Гаразд.
Це все.
Чи можу я поговорити з Даніелем наодинці?
Гаразд, ми підемо?
Я тобі подзвоню.
Твоя мати дасть нам час, щоб познайомитися.
Мене звати Мардж.
Ми будемо часто бачитися.
Ти знаєш, чому я тут?
Як ти до цього ставишся?
Можеш вважати мене другом.
Або ні. Це твій вибір.
Що скажеш?
Все гаразд, мені не треба...
Мені не треба, щоб ми були друзями.
Що ж, я тут, щоб захистити твої свідчення.
Мене прислали за законом, а...
закон не може бути чиїмось другом.
З іншого боку, він не може бути чиїмось другом,
закон має бути однаковим для всіх.
Тож ти маєш рацію, я не можу бути твоїм другом.
Ти просто маєш казати мені, якщо щось здасться дивним,
якщо виникнуть проблеми,
не знаю,
наприклад, з твоєю мамою,
які стосуються судового процесу.
Зазвичай я обговорюю такі речі з друзями.
Точно.
Мабуть, цього разу у тебе немає вибору.
з шоколадними крихтами...
і малиною...
Я знаю, що цього не існує.
Шкарпетки ерцгерцогині...
Що?
Шкарпетки ерцгерцогині...
Він був одним з небагатьох, кого я знала,
хто заходив до кімнати,
і щось мінялося,
атмосфера змінювалася.
І я вважаю, що це чари, чи не так?
Я закохалася в його чарівність.
Я провела все своє життя, не розуміючи сім'ю та друзів.
А потім з'явився він, і я відчула, що...
я розуміла, що він говорив, сигнали, які він мені надсилав.
Ми не обов'язково сходилися в думках,
але у нас був...
Нам було що розповісти одне одному.
Я зрозуміла це пізніше, коли цього вже не було.
Не кажи, що це зникло.
Просто зосередься на ньому.
Як ви познайомилися.
Коли ми познайомилися, він щойно отримав роботу в університеті в Лондоні.
Тож... ми переїхали туди разом.
Він був чудовим викладачем.
Він умів зробити так, щоб усе звучало живим і доступним,
це було чудово.
Але... Але цього було недостатньо,
тож...
В глибині душі він дуже хотів писати.
Він працював над романом роками.
Я бачила, як він намагався, це було важко.
І я зрозуміла, що
його відношення до часу, до роботи, було...
складним, на відміну від мене...
Ні, перестань порівнювати себе з ним.
Просто...
Повернися до ваших стосунків.
Наші стосунки оберталися навколо інтелектуальної підтримки,
навіть якщо це означало нехтувати всім іншим.
Все інше?
Тобто Даніель?
Варто згадати про Даніеля на початку.
Нещасний випадок.
Гаразд. Я не знала, що це так...
- Усе гаразд? - Так, все добре.
Просто я не знала що це було...
ось так, гаразд.
Все змінилося після нещасного випадку.
Даніелю було чотири роки.
Того дня Семюель мав забрати його зі школи.
Але він був дуже зайнятий своєю книгою, тож...
він викликав няню в останню хвилину, і вона запізнилася.
Коли вони переходили вулицю, мотоцикл збив Даніеля.
Його зоровий нерв був безповоротно пошкоджений.
Після цього,
Семюель став одержимим цим,
він постійно звинувачував себе.
Якби тільки він поїхав забрати його вчасно...
Його переповнювало почуття провини.
Можливо, він ніколи по-справжньому не позбувся цього відчуття.
Ми провели цілий рік в лікарні,
з Даніелем.
У нас почалися фінансові проблеми
і Семюель почав приймати антидепресанти.
Будь ласка, ми можемо тримати це в таємниці, Вінсенте?
Я б дуже хотіла захистити його і його імідж, і уберегти Даніеля.
Ми спробуємо.
Добре.
Але так і буде, я мушу...
Я мушу дещо визнати.
Ти маєш підготуватися
розповісти все, і складність у тому. щоб зробити це французькою мовою.
Гаразд.
Рік потому
Ви дійсно зацікавлені в...
У тому, що вас цікавить? Прошу, звісно.
Я ніколи нікого не бачу, я працюю тут цілими днями,
ви прийшли до мене, звісно, ви мене цікавите.
Я бігаю.
Це одне з моїх улюблених занять.
Я відчуваю себе ніби я під кайфом.
Що ви знаєте про наркотики? Це наступне питання.
Велика тема.
Можливо, не варто все записувати.
Ні, звісно, ні.
Я казала вам, треба було робити це в Греноблі.
Нічого.
Я запишу ваші відповіді.
Ви підтверджуєте, що це ваше інтерв'ю з пані Войтер?
Так.
Вона відмовляється говорити про себе, але саме тому ви прийшли.
Я прийшла поговорити про її роботу.
Так, але постійно змінюючи тему,
що вона хотіла, як ви гадаєте?
Ми її чуємо. Вона питає про мене.
Схоже, їй подобалося говорити про мене більше, ніж про себе.
Вона підбурювала вас розповісти про себе?
Підбурювала...
Ні, я б так не сказала.
Вона не була маніпулятором, просто розслаблена.
Це було природньо. Здавалося, вона насолоджувалася розмовою.
Ви кажете "розслаблена". Ми чуємо, як вона подає вам вино о 1:45.
Вона пила до того, як ви приїхали?
Гадаю, що так.
Ви б сказали, що вона зробила все можливе
щоб вам було комфортно,
більше, ніж ви могли б очікувати, коли берете інтерв'ю у письменника?
Я б так не сказала, ні.
Здавалося, що Сандрі... Міс Войтер,
потрібно було втекти, розвантажитися.
- Втекти? - Так.
Ви знали, що Сандра, як ви її називаєте, є бісексуальною?
Ні.
Ви відчули це?
Ні.
Почувши розмову зараз, оглядаючись назад,
ви б назвали це звабленням?
Я відчувала, і вона сама мені сказала, що у неї не було
соціального життя або багато можливостей поспілкуватися
з новими людьми.
Гадаю, це можна назвати формою зваблення.
Суду потрібно знати, чи ви б назвали це так.
Зваблення означає кілька речей.
Але слово зваблення завжди має на увазі якесь...
зваблення.
Відповідь свідка
досить чітка, що вона має на увазі під звабленням.
Пані Войтер продовжувала висловлювати свою зацікавленість у вас.
Вона хотіла дати інтерв'ю в Греноблі.
Ви не відчули...
Вона відповіла на це питання.
Не дуже чітко. Будь ласка, відповідайте, мадмуазель Солідор.
Можеш називати мене міс?
Мені не подобається, коли мене зводять до сімейного статусу.
Звісно. Це не було моїм наміром.
Я не відчувала зваблення в той момент.
То ви все ж таки замислилися після цього?
Мені це здалося нетиповим, не більше.
Як ви інтерпретували пісню яку увімкнув Семюель Малескі?
Я відчувала напругу від цього шуму.
Семюель Малескі нав'язує свою присутність, не показуючи себе.
А реакція Сандри...
Якою була її реакція?
Вона була трохи роздратована.
А коли пісня почалася спочатку?
Він крутив її по колу.
Очевидно...
хороша дедукція.
Але що ви відчували в той момент?
Це додавало дивакуватості.
Я відчула, що моя присутність була вже менш...
Це було менш розслаблено.
Тож ви явно відчували напругу.
- Ви прискіпуєтесь. - Ні, просто уточнюю.
Ви відчували напругу?
Так.
Ви відчували, що пан Малескі, програючи цю музику,
хотів зірвати або перервати ваше інтерв'ю?
Це була моя перша думка, так.
Але важко прочитати наміри того, кого не бачиш.
За це мені і платять!
Сандра Войтер,
ви шукали якийсь зв'язок, щоб відволіктися від інтерв'ю.
Правильно?
Це навідне запитання.
Не було ніякого зваблення.
Моє питання стосується вашого зв'язку.
На записі ви дружні, смієтеся, п'єте вино.
Ви шукали втечі від важкого домашнього життя
зв'язавшись з цією молодою жінкою?
Міс Войтер не була ініціатором зустрічі.
Будь ласка, відповідайте, пані Войтер.
Так, вона мене здивувала.
Я вже давно не бачила нікого нового.
І так, мені потрібно було випити.
Ця людина була розумною і приємною, не більше.
Того інтерв'ю навряд чи було достатньо для написання дипломної роботи!
Вона може посміятися зі студенткою чиї питання її не захоплюють.
Ви б сказали, що музика, яку поставив пан Малескі
так агресивно,
вказує на те, що він ревнував вас,
чи мадемуазель... Міс Солідор? Вибачте.
Музика була кавером на пісню 50 Cent "P.I.M.P.",
глибоко мізогінна пісня.
Це була інструментальна версія.
Відповідайте, будь ласка.
Чи може вибір пісні вашого чоловіка виражати його ревнощі?
Я можу відповісти.
Він часто ставив цю пісню. Я сумніваюся, що це було навмисно.
Він любив гучну музику, вона його розслабляла.
Він спеціально встановив...
як сказати "колонки"?
потужну колонку... вибачте.
Він багато працював, було шумно...
Міс Солідор сказала, що ви закінчили інтерв'ю на цьому.
- Це правда? - Вона цього не казала.
Якщо захист
буде реагувати на кожне запитання,
я буду дуже роздратована.
Пані Войтер, відповідайте на запитання.
Музика була просто дуже гучною.
А коли все почалося спочатку,
я зрозуміла, що це не зупиниться.
Це ускладнювало дискусію.
Тож я...
Я вважала за краще зупинитися.
І я була втомлена, так.
І я відчула невелике...
запаморочення, від вина.і
Проте, залишившись наодинці, ви не попросили його пояснити свою поведінку?
Як я вже казала, це було звичним.
Ні.
Ваші розваги з привабливою молодою жінкою
поки він працював нагорі, не були ні звичними, ні нейтральними.
Він знав, що вам подобаються жінки. Ви нещодавно зраджували.
Це не має відношення до справи.
І це сексизм.
Я б сказав те ж саме, якби вона була привабливим чоловіком.
Вибачте, але конфлікти цієї пари мають значення.
Ситуація об'єктивно досить дивна.
Ви сказали, що піднялися нагору в свою кімнату, щоб попрацювати і поспати.
Прямо під горищем з гучною музикою.
Музика, яка унеможливила інтерв'ю.
У тому великому будинку, ви вибрали це місце?
Так, там я працюю. Я завжди працюю в ліжку.
Коли Семюель прийшов поговорити з вами, ви не скаржилися?
Оглушлива музика над головою навряд чи є чимось нормальним.
Я до цього звикла, я не проти.
Я хотіла працювати, у мене були беруші.
Це було нормально.
Я можу працювати в будь-якій ситуації.
Ви сказали, що втомилися, голова закрутилася від вина.
І все ж ви хотіли працювати?
Так.
І я так і зробила. Недовго.
Треба було зробити переклад.
Хотілося закінчити його перш ніж відпочивати.
Як я вже сказала, я можу працювати в будь-якому середовищі, в будь-яких умовах.
Очевидно, ви також можете відпочивати будь-де і будь-коли.
Тож все було чудово.
Це все.
Питань більше немає.
Даніель, це не те, що ти нам казав.
Зої Солідор бачила, як ти виходив з дому після того, як вона пішла.
А твоя мама каже, що після цього вона говорила з твоїм батьком.
Я переплутав.
Ти переплутав.
Справді є проблема, Даніелю.
Так?
Ти не міг бути в двох місцях одночасно.
Здається, я повернувся всередину.
Що мене турбує, так це те, наскільки ти був впевнений до реконструкції.
Ти сказав у своїй заяві:
"Кожен шматок стрічки відчувається по-різному.
"Я б не помилився".
І: "Я був прямо під відчиненим вікном".
"Я знаю, що я чув".
А потім, під час реконструкції, ти сказав щось зовсім інше.
Як так?
Я думав, що пам'ятаю, де я, але...
Можливо, шок від того, що сталося далі, збив мене з пантелику.
Психіатр, який зустрічався з Даніелем
каже, що емоційний шок міг змінити деякі спогади.
Звісно.
Тепер ти пам'ятаєш, чому ви повернулися всередину?
Я, мабуть, забув...
рукавички чи телефон.
Але ти не впевнений?
Я точно не пам'ятаю.
Отже, ти перейшов від абсолютної впевненості до невизначеності
стосовно твоїх спогадів про той день.
Це досить проблематично.
Ви зациклилися на одній деталі його спогадів
щоб поставити під сумнів усю його пам'ять.
У що ви хочете, щоб ми вірили?
Можливо, цей шок перетворив крики на спокійні голоси?
Ви натякаєте, що він збрехав, щоб захистити свою матір.
Ні.
Я лише сигналізую про сумніви свідка.
Але ми маємо право здивуватися.
Даніель Малескі каже, що пішов би звідти, якщо б його батьки посварилися.
А в той день, він вийшов на вулицю
саме тоді, коли може спалахнути суперечка.
Тому він нічого не чує.
Я не мав наміру нікуди виходити. Я втік від музики.
І він дуже точний щодо того, що він чув.
Він ніколи не відступав від цього.
Психіатр та фахівець з вад зору
спостерігали у Даніеля відмінну слухову пам'ять.
Секретар, будь ласка, покажіть
матеріали, надані паном Балардом.
Ми вас слухаємо.
Вирішальним елементом тут є три бризки крові
на сараї,
як зазначено на ескізі.
Можна наблизити сарай?
Їх форма є типовою для бризок що спроектовані з висоти.
Вони довгі та вузькі.
Найдовший - 4 сантиметри, що дуже багато.
Отже, згідно з нашими тестами,
ці бризки могли впасти тут лише
якщо пана Малескі вдарили по голові
коли він перебував на балконі 3-го поверху.
Він мав би перехилитися через балкон,
його голова була вже досить далеко, коли його вдарили,
щоб бризки потрапляли туди.
Жодне інше пояснення не витримує критики.
Чи сила удару призвела до падіння пана Малескі?
Швидше за все,
це була комбінація сильного удару
і навмисного поштовху.
Чи можете ви сказати, що агресор був у стані крайнього гніву,
щоб спровокувати падіння після нанесення такого сильного удару?
Стан люті, я б сказав.
Важко уявити щось менше.
Такі стани можуть збільшити фізичну силу.
Висота перил - 1.2 метри.
Приблизно ось тут.
Зріст пана Малескі становив 1,82 метра
і вага його була 85 кілограмів.
Тож, поштовх через той поручень
вимагав би дуже цілеспрямованого зусилля, так?
Весь вчинок був дуже продуманим.
Такий удар завжди навмисний.
Під "дуже свідомим" я маю на увазі...
дуже злагоджений. Методичний.
Виходячи з його ваги, можна припустити
треба було підняти його ноги, щоб він впав,
що навряд чи свідчить про лють.
Лють не виключає бажання.
А пан Малескі, напевно, вже був виведений з рівноваги.
Він, мабуть, впав
не стільки від удару, скільки від власної нестійкої позиції.
Як я вже казав, у нас немає матеріальних елементів...
За винятком тих трьох крапель крові.
Все інше лише здогадки, щоб пояснити ці краплі, так?
Гаразд, але єдине пояснення це те, яке я дав.
Ви надали нам теорію, а не пояснення.
Власне, дві теорії.
З навмисним поштовхом і без нього.
Згідно з вашими теоріями,
який тип об'єкта був використаний?
Важкий предмет, ймовірно, з металу
або щільного дерева,
і, безсумнівно, з гострим краєм.
Чи досліджували ви якісь подібні об'єкти знайдені в приміщенні?
Ви ж знаєте, що знаряддя вбивства не було знайдено.
Їх легко можна позбутися.
Питань більше немає.
Два можливих пояснення цих трьох бризок.
Або вони прийшли звідси, після сильного удару.
Або вони виникли, коли череп
вдарився об карниз даху,
приблизно тут.
Перша гіпотеза малоймовірна.
Це не узгоджується з формою і руху бризок.
Зупинимося на другій гіпотезі,
ми повинні враховувати відскок, спричинений ударом
на карнизі даху.
Я покажу вам відео наших тестів на місці.
Ось.
Як бачите. в нашій реконструкції з лялькою,
такий удар змушує тіло різко повернутися.
І під час цього перекидання, або обертання,
через долі секунди після удару,
ці 3 бризки потрапляють
на поверхню.
Єдине вірогідне пояснення
що пан Малескі випав з вікна на горищі.
Я вважаю, що це єдиний варіант
коли він міг відскочити від даху,
і отримати таку травму.
Ви використовуєте обережне уточнення "Я вважаю".
Тож це ваша думка.
Як ви поясните відсутність ДНК або слідів тканин
в точці зіткнення, або "відскоку", як ви це називаєте?
Я покажу вам.
Це тест, який ми провели
в аналогічних умовах.
На момент інциденту був шар льоду
під товстим шаром снігу.
Ми бачимо танення снігу у прискореному темпі.
І ми бачимо,
протягом 1 години 50 хвилин, що вода, яка стікає
забирає з собою все, що залишилися в місці удару.
Все закінчується кров'ю
тут, унизу.
Ви називаєте гіпотезу сильного удару "неправдоподібною".
Ви б назвали це неможливим?
Ні, але дуже малоймовірно.
Тобто це можливо.
Як можливо, що колись я стану президентом.
Я знаю визначення.
Це малоймовірно не просто так.
У вашій гіпотезі, щоб пояснити кут
цих трьох бризок,
ми повинні уявити, що голова пана Малескі
була нахилена в бік вулиці, приблизно на 80 см за перилами.
Це означає, що агресор змусив його
нахилитися назад над прірвою,
штовхаючи його до огорожі,
весь його тулуб нахилився назад.
Агресор мав би нахилитися дуже далеко
тримаючи важкий предмет
і завдаючи жертві удару з потужним імпульсом.
Всі ці елементи,
на додаток до маси тіла обвинуваченої,
роблять цю гіпотезу малоймовірною.
Але не неможливою.
Послухай, Даніель, я попросила про зустріч з тобою, бо...
я знаю, що у тебе є особиста зацікавленість у цій справі.
Я вже дозволила тобі бути присутнім на суді.
Але завтра буде
набагато складніше.
Ми висвітлимо деякі неприємні подробиці,
тому я вирішила, що тобі краще не йти.
Я думаю, я можу почути все.
Що?
Я думаю, я можу почути все.
- Так? - Я готовий.
Ти можеш це почути, але чи зможеш ти з цим впоратися?
У нас є робота.
Ми повинні мати можливість працювати... зі спокоєм.
Я ніколи не зривав судовий процес.
Так.
Але справа не в цьому.
Нам потрібно мати можливість прямо вказувати на факти.
Ми маємо вирішувати все,
без страху зробити тобі боляче.
Мені вже було боляче.
І тому мені потрібно...
почути, щоб я міг це пережити.
Судовий процес не для того, щоб ти почув.
Йдеться про встановлення істини,
без необхідності цензурувати себе.
Коли хтось цензурував себе?
Навіть якщо ви забороните мені приходити,
я дізнаюся. Я дізнаюся, що сталося
з телебачення, радіо, інтернету.
Я буду одержимий.
Міс Войтер, ви стверджуєте
що ваш чоловік намагався накласти на себе руки за 6 місяців до смерті.
Ви пізно згадали, що досить дивно.
Можете описати епізод у деталях?
Так.
Це сталося через кілька тижнів після того, як він припинив приймати ліки.
Я знайшла його на підлозі...
рано вранці, у себе в кімнаті.
Він...
багато випив...
напередодні ввечері і втратив свідомість.
Його вирвало, і в блювоті я побачила аспірин.
Таблетки вже майже розчинилися.
Спочатку я не зрозуміла, що це було.
Але згодом я знайшла...
порожні упаковки з-під блістерів в смітнику на кухні.
Я все прибрала і поклала його в ліжко.
Пізніше,
коли йому стало краще,
він не хотів це обговорювати.
Він просто сказав, що припинив приймати ліки занадто рано.
У вас були окремі спальні?
Це був його кабінет, і він зазвичай там спав, так.
Зрозуміло. Що змусило вас зайти в його кімнату так рано?
Я прокидаюся дуже рано. Він теж іноді прокидався.
Іноді ми проводили цей час разом, розмовляли.
О 6 ранку?
Так, якщо я бачила увімкнене світло. Так.
Ми перестали спати в одному ліжку, але ми були дуже близькі.
Я часто...
проводила з ним ніч, в ліжку в кабінеті.
Я спустилася вниз, щоб зробити каву.
Я побачила, що його двері прочинені, і...
Я побачила, що він лежить на підлозі.
Ніхто більше цього не бачив?
Дякую, можете сідати.
Ти знав про це?
Який антидепресант ви призначили?
Есциталопрам, 20 мг на добу.
- Це був його вибір - зупинитися? - Так.
Приблизно за 7 місяців до смерті він хотів відмовитися від ліків.
Я порекомендував план, з щотижневими перевірками.
Чи були суїцидальні думки?
Ні, Семюель не був у депресії.
Я виписав есциталопрам як емоційний щит
щоб допомогти йому впоратися після нещасного випадку з його сином.
Чи може раптова відмова від низької дози спровокувати спробу самогубства?
Теоретично все можливо,
але чому він попросив мене допомогти йому відвикнути,
а потім зупинився за моєю спиною? Це не має сенсу.
І жодної згадки про це на наших щотижневих сеансах?
У вас коли-небудь був пацієнт, який наклав на себе руки?
Або намагався накласти на себе руки?
Французькою "покінчити життя самогубством"
означає як спробувати, так і зробити це.
Це дія.
Дякую за урок мови.
Жоден пацієнт не покінчив життя самогубством.
Окрім пана Малескі,
оскільки ми тут, щоб вирішити це питання.
У будь-якому випадку,
ми не можемо вважати вас експертом з самогубств,
невдалих чи успішних.
Ви сказали, що ваш чоловік відмовився обговорювати це з вами,
чи з кимось іншим, вочевидь.
Як ви думаєте, чому?
Бо йому було соромно.
У нього було багато...
Це занадто складно. Чи можу я змінити мову, будь ласка?
Дякую.
Так, я думаю, тому що йому було соромно.
У Семюеля було багато проблем із соромом.
Це складно.
Він розчарувався у викладанні. Це стало тягарем,
і він хотів писати.
Він працював над романом роками,
до і після нещасного випадку з Даніелем.
Я прочитала все, що він написав.
Я думала, що це було дуже добре, і я йому так і сказала.
Але день за днем він просто...
не міг більше цього робити, він просто зупинився.
Це змусило його відчути себе боягузом.
Він би себе принизив.
Врешті-решт він переконав себе, що не може писати.
через його залежність від ліків.
Він хотів звільнитися від цього,
і не міг, звісно, не міг...
Вибачте, я не закінчила.
Він не міг говорити про спробу самогубства
тому що його почуття невдачі було надто болючим.
Він ніколи про це не говорив.
Жодного разу.
Він звинувачував вас, що ви підсадили його на таблетки з першого ж сеансу.
Це зводило його з розуму.
Ми з ним вирішили разом.
Ви не можете заперечувати, що ви в центрі цього рівняння.
Семюель прийшов до мене. бо відчував себе винним,
але здебільшого тому, що ви звинувачували його.
Він описав вашу поведінку
як кастрацію.
Ви змусили його заплатити
за нещасний випадок
змусивши його відмовитися від того, що було для нього найважливішим:
писання.
Ви кинули його на на емоційні американські гірки.
З одного боку, це правда,
ви заохочували його писати, хотіли, щоб він досяг успіху.
Але якби він це зробив, це було б нестерпно для вас.
Ось у чому проблема. Можливо, це було підсвідомо.
Всі матеріальні та психологічні тягарі
в результаті нещасного випадку були на його совісті.
Ніби ви сказали, "Це твоя проблема.
"Це твоя провина. Змирися з цим.
"Я хочу звільнитися від цього, щоб писати."
Матеріальний тягар
був на плечах міс Войтер так само, як і на її чоловікові.
У нас є їхні банківські виписки, квитанції тощо.
Я також говорю про про емоційне навантаження.
Відповідальність, відчуття мети,
тривога.
У цих областях Семюель відчував нестерпний дисбаланс.
Отже, те, що ваші пацієнти розповідають - це правда?
Як психоаналітик,
ви ніколи не замислювалися чи Семюель Малескі
можливо, мав потребу уявити собі нестерпний дисбаланс
щоб перешкодити собі писати?
Через деякий час я можу сказати, що реально, а що ні.
Вам пощастило.
Вибачте, що перебиваю.
Але...
Я не знаю. Ви приходите сюди,
гаразд, можливо, зі своєю думкою, і ви кажете мені
ким був Семюель і через що ми пройшли.
Але те, що ви говорите, це просто
маленька частина всієї ситуації.
Знаєте.
Тобто, іноді,
іноді пара...
це свого роду хаос
і всі розгублені.
Іноді ми боремося разом, а іноді - поодинці,
а іноді ми боремося один проти одного, таке трапляється.
І я думаю цілком можливо, що Семюелю
потрібно було бачити речі так, як ви їх описуєте, але...
Якби я ходила до психотерапевта,
він теж міг би стояти тут і говорити дуже гидкі речі про Семюеля.
Але чи буде це правдою?
Ви ображалися на свого чоловіка після нещасного випадку з вашим сином?
Ми обидва мали справу з
дуже різними емоціями в той час.
Так чи ні?
Так, кілька днів.
Даніель був на варті.
Ваш син фактично втратив зір,
і ви ображалися на нього лише кілька днів?
Так, щодо його відповідальності за аварію. Так.
Звісно.
Тобто, можливо. Лікар раніше говорив щось про трагічну ситуацію.
Я одразу ж відмовилася сприймати це таким чином.
Я ніколи не вважала Даніеля неповносправним.
Знаєте, я хотіла захистити його від такого сприйняття.
Тому що, як тільки ви ставите дитині таке тавро, ви прирікаєте його
не сприймати його життя як своє власне,
тоді як він повинен відчувати, що це його найкраще життя,
бо це єдине життя, що у нього є, воно його власне.
Він...
Він читає книжки, він...
заходить в соціальні мережі як і будь-яка інша дитина
він грає на піаніно,
він мріє, плаче, сміється.
Він дуже жвавий хлопець.
З ним все гаразд.
Так.
Тож, можливо, я...
Я ображалася на Семюеля за те, що він проектував свій біль на Даніеля, так.
Дякую.
Я хочу пити всю ніч.
Так, те саме.
Я питиму.
Щоб забути.
Перестань. Ти єдиний адвокат...
Гаразд, ще раз.
Ні, ти справді єдиний адвокат, якого я знаю.
Чи є це вагомою причиною, щоб віддати своє життя в чиїсь руки?
- Чи це так? - Ні, але ти молодець.
Так? Ти хороший адвокат.
- Я не знаю. - О, припини.
Ти схожа на собаку.
Перепрошую?
Ні, красива собака.
Як це сказати?
Басет?
Смішно, що ти так кажеш. Я не можу довіряти комусь
якщо я не можу приміряти голову тварини на них.
Справді? То хто ж я?
Я ще не впевнена.
Після стількох років,
ти досі не знаєш?
Гаразд.
Ти пам'ятаєш мене раніше, коли ми вперше зустрілися?
Так, звичайно.
Я ні. Якою я була?
Ти була трохи загубленою,
наскільки я пам'ятаю.
Самотня.
І...
амбіційна.
А я був безнадійно закоханий.
Я нічого не пам'ятаю.
Гаразд.
Але я невинна. Ти ж знаєш це, так?
Так.
Я серйозно.
Я не знаю, про що ти думаєш.
Я багато про що думаю, але не кажу тобі.
- Інакше ти б звільнила мене прямо зараз. - Ні, Вінсенте.
У своїй голові ти думаєш...
Іноді, коли ти дивишся на мене, як зараз,
я відчуваю, що ти мене засуджуєш.
Я не знаю, що ти думаєш.
Сандро, я тобі вірю.
Я тебе не засуджую.
Любий мій,
я просто хочу, щоб ти знав...
Я не...
Я не монстр, знаєш?
Все, що ти чуєш на суді,
це просто...
Все перекручено. Ти знаєш.
І...
Все було не так.
Твій батько...
Твій батько був моєю спорідненою душею.
Ми обрали одне одного, і я кохала його.
Але як це довести?
Я просто хочу, щоб ти був захищений від усього цього, що ти можеш робити...
що ти можеш займатися дитячими справами,
що ти можеш побути дитиною ще трохи. Знаєш.
Всім встати!
Можете сідати.
Ми почнемо
викликавши головного слідчого до стійки.
Він наполягає, це важливо.
Можете сідати.
Головний слідчий вже прибув,
тож почнемо з нього.
Секретар, будь ласка, покажіть доказ 31.
Судовий пристав, приготуйтеся до роздачі
розшифровки запису для присяжних.
Секретар?
Що я можу зробити? Це частина роботи.
Організуй себе по-іншому.
Я не збираюся відміняти.
Як я можу організуватися самостійно?
Знаєш, ми повинні планувати все разом.
Я не залишу Даніеля одного, тому що ти пішла.
Залиш його з Монікою, що тут такого?
Три дні на тиждень?
Ми повинні були б заплатити їй за це.
Ми не можемо собі цього дозволити.
Мені потрібен час.
Не просто кілька годин.
Я говорю про те, щоб виділити час для себе на цілий рік.
Мені це більше не підходить.
Організуй свій час по-іншому, це твоя справа.
Коли ти востаннє допомагала йому робити домашнє завдання?
Так багато речей, на які тобі начхати. Це час, який я маю на увазі.
Любий, книга щойно вийшла. Ти ж знаєш, що це лише на цей раз.
Це завжди "тільки цього разу".
Неважливо, чи випустила ти книгу, чи ти пишеш,
або тобі потрібен час, щоб зрозуміти, що писати.
Я підлаштовуюсь під тебе вже багато років!
Я нічого не можу зробити зі своїм часом.
Розумієш?
Це не мій час, а твій!
Чи я змушую тебе викладати?
Чи я змушую тебе навчати Даніеля вдома?
Ніхто тебе не примушує.
Якщо хочеш більше часу, я ніколи тобі не заважала.
Ти, бляха, серйозно?
Я скоротив своє навчальне навантаження вдвічі, щоб мати більше часу
і цього все одно недостатньо.
Мені треба закінчити ремонт, і я розбираюся з усім іншим!
Чому ти відмовляєшся говорити про це?
Чому ти не можеш визнати, що це пов'язано з тим, як ми все ділимо між собою?
Бо ти неправий.
Я не винна тобі час. Я виконую свій обов'язок.
Давай не будемо проводити тут інвентаризацію, будь ласка.
Давай розслабимося.
Я кохаю тебе.
Коли ти вирішив навчати Даніеля вдома,
я казала тобі бути обережним.
Це прекрасний, щедрий крок. Я дякую тобі за це,
але ти не мусиш. Я казала тобі, що це змусить тебе...
Що? Проводити більше часу з сином?
Я радий, що зробив це.
У мене не було б тих відносин, які я маю з ним сьогодні, якби я цього не зробив.
Ти маєш на увазі відносини, яких у мене з ним немає?
Я цього не казав, ні.
Я кажу, можливо,
просто, можливо, все трохи не в балансі між нами.
Я хочу, щоб ти подивився на це. Чому це так важко обговорити?
Я не вірю у концепцію взаємності в парі.
Це наївно і, чесно кажучи, депресивно.
Так.
І я думаю, що обговорювати це марна трата часу,
враховуючи стан, в якому ти знаходишся. Серйозно.
Усе це бла-бла-бла, а часу все менше.
Весь цей час, що ми провели за балаканиною,
можна провести в тиші, роблячи все, що хочеш,
якщо ти знаєш, що хочеш.
Я хочу мати час, щоб почати писати, як і ти.
Зроби це.
Письменники не припиняють писати бо мають сина і домашні справи.
Припини скиглити про своє лайно з розкладом.
і перестань звинувачувати мене за те, що ти зробив чи не зробив.
Я живу з тобою. Я планую своє життя навколо тебе.
Якби я нав'язав тобі те, що ти нав'язуєш мені,
жоден з нас не зміг би писати.
Не хвилюйся за мене, я завжди встигаю писати.
Чудово.
Ідеально.
Якщо ти така впевнена в собі, пристосуйся.
Я пристосовуюсь. Я відвожу Даніеля до школи.
- Раз на тиждень. - По вівторках у нас Моніка, припини.
Сандро, не будь нечесною.
- Це ти прискіпуєшся. - Я дав тобі занадто багато.
Занадто багато часу, занадто багато поступок.
Я хочу повернути цей час назад.
І ти винна мені. Будь справедливою!
Вибач, але ні. Ти здурів?
Я тобі нічого не винна.
Справді.
Мова йде про твої відносини з сином.
І щоб захистити себе, тому що твій страх поставив тебе в таке становище.
Це був твій вибір - приїхати сюди і почати цей ремонт.
Це твоя власна пастка!
Я не забираю твій час, ти сам його марнуєш!
Я хочу, щоб все змінилося.
Мені потрібен час, щоб знову почати писати.
Чудово, давай.
Якщо хочеш моєї поради, повернися до тієї ідеї, яку кинув.
І це твоя порада? Повернутися до книги, яку ти вкрала?
Тож тепер це грабіж.
Ми це вже обговорювали. Ти здався.
Ти взяла найкращу ідею книги. Як мені до неї повернутися?
Ти усвідомлюєш, наскільки цинічно ти поводишся?
Опублікуйте свою версію, скажи, що вона мене надихнула,
я визнаю це.
Якщо щось потрібно написати, хтось повинен це написати. Ти ж знаєш.
У тебе тваринний погляд. Прикидаєшся чемною, але...
Поглянь на себе. Навіть твої дурні моралі...
І це, насправді, спосіб витрачати більше часу.
Тобі має бути приємно, що ти мене надихнув.
Це життя, все циркулює.
Так.
І чесно кажучи, я б хотіла, щоб ти надихнувся пограбувати мене.
Ти не одна у своїх джунглях, але ти все нав'язуєш.
Ти нав'язуєш свій ритм, використання часу,
навіть мову.
Навіть у мові, я на твоїй території.
Ми розмовляємо англійською вдома.
Я не на своїй території, я не розмовляю рідною мовою.
І я теж, хоча ми тут живемо.
Так, насправді, це золота середина.
Тому що я не француженка, а ти не німець.
Ми створюємо золоту середину, щоб ніхто не мусив заходити на чужу територію.
Для цього і існує англійська мова. Не звинувачуй мене за це.
Але ми живемо у Франції. Це наша реальність.
Деніел чує, як ти розмовляєш мовою, яка не має нічого спільного з його життям,
тільки тому, що ти йому це нав'язуєш, як і все інше.
Ми весь час на твоїй території.
У твоїй країні!
Щодня я мушу миритися з тим, що ми живемо у твоєму рідному місті!
Люди, з якими ти виріс дивляться на мене зверхньо
щоразу, коли я не докладаю зусиль посміхнутися їм.
Те, що я живу тут, не вважається за зустріч на твоїй території?
Ти ніколи нікому не посміхаєшся.
За це ти мене і любиш, так?
Бо якби ти хотів тупу сучку, яка посміхається твоїм друзям,
ти б вибрав когось іншого.
Ти справді не маєш сорому.
Це суперсила.
Ти не бачиш нікого, крім себе.
Я бачу тебе дуже чітко, але не як жертву.
Ти нав'язуєш
свій спосіб життя, спілкування, харчування,
навіть трахання.
Я ніколи не міг змусити тебе трахатися по-іншому.
Бо ти очікуєш, що я робитиму по-твоєму, це твоє уявлення про подружжя.
Я не можу в це повірити; Я не вірю...
Я не маю поняття, мені начхати мені начхати на подружжя. Справді.
То ти кажеш, що я тобі заважаю
трахатись так, як ти хочеш.
- Серйозно? - Так.
Хто постійно відмовлявся трахатися після аварії?
Ти знаєш, що я мав на увазі раніше.
Що я коли-небудь відмовлявся робити в сексуальному плані?
Все.
Все, плюс я мушу змиритися з тим, що ти трахаєшся з іншими людьми.
Я не трахаюсь з іншими людьми.
Не заперечуй.
Один раз, і ти чіпляєшся за це, щоб страждати!
- Ти зраджувала кілька разів. - Ти робиш з себе жертву!
Я не жертва, я чоловік, якому зрадили!
Пограбували і зрадили.
Я можу жити без сексу, але не вічно.
То ти звинувачуєш мене? Це я тебе розчарував?
Справа не в тому, хто...
хто кого звинувачує або хто кого розчаровує.
Розчарування є і ми обидва маємо з цим справу.
Особисто я відмовляюся гнити всередині,
тому я знаходжу рішення.
На той момент секс був питанням особистої гігієни!
Але ти нав'язуєш свої рішення, які є рішеннями лише для тебе.
Тобі начхати, що це зашкодить мені і Даніелю.
Не вплутуй в це Даніеля. Справа не в ньому.
Я йому нічого не нав'язую.
Ти змусив нас жити тут серед кіз.
Ти скаржишся на життя, яке ти вибрав!
Ти не жертва.
Аж ніяк!
Твоя щедрість приховує щось брудніше і підліше.
Ти не здатен змиритися зі своїм амбіціям і ображаєшся на мене за це.
Але не я тебе до цього довела. Я не маю до цього ніякого відношення!
Ти не жертвуєш собою, як ти кажеш.
Ти вирішив сидіти осторонь, бо боїшся!
Від гордості у тебе голова вибухає
ще до того, як у тебе виникає навіть зародок ідеї!
Ти прокидаєшся в 40 років і хочеш когось звинуватити.
Це ти в усьому винен!
Ти закляк за своїми власними довбаними стандартами
і страху невдачі.
Ось це і є правда.
Ти розумний. Я знаю, що ти знаєш, що я права.
І Даніель не має до цього ніякого відношення. Припини!
Ти монстр.
Навіть Даніель каже це, своїми власними словами.
Забери свої слова назад, шматок лайна.
Він багато разів казав мені, яка ти жорстка.
Він каже тобі те, що ти хочеш почути.
Він відчуває твою провину і намагається заспокоїти тебе,
хіба ти не бачиш?
Ти ніколи не переставав відчувати провину за нього!
Ти безсердечна.
У тебе немає жалю.
А ти маєш занадто багато для себе.
Я не можу більше терпіти твого клятого холоду!
- Ти жорстока! - Так, я жорстока!
Тож...
Можете сказати нам, де ви знайшли цей запис?
На USB-носії, що належав жертві.
Він зробив кілька десятків записів на свій мобільний.
Протягом 6 місяців він записував моменти зі свого життя.
Для літературного проекту, мабуть.
Він розшифровував усі записи?
Так, окрім цього останнього.
Чи пов'язує ваше розслідування цей конфлікт з його смертю?
Так. Вони сталися з різницею у 20 годин і мають спільні теми.
Він критикує її зраду.
Наступного дня приходить гарна дівчина.
Студентка факультету літератури,
щоб взяти інтерв'ю у Сандри Войтер про її книги.
Напевно, в повітрі висіла напруга.
Дві жінки
розважалися поки він наполегливо працював нагорі.
Суперечку можна розглядати як генеральну репетицію наступного дня.
Як ви інтерпретуєте спалахи насильства?
Ми чуємо удари.
Фізична сутичка, обвинувачена вдарила свого чоловіка.
Що дозволило вам дійти такого висновку?
Вона, здається. в більш сильному стані люті.
- Вибачте? - Звертайтеся безпосередньо до суду.
Вона явно в більш сильному стані люті.
Її крики в кінці аудіозапису це останній крок
перед тим, як конфлікт переросте у фізичне зіткнення.
Плутанину, що виникла після цього, важко проаналізувати, але...
ми чуємо удари по тілу або обличчю,
і приглушені крики, які ми чуємо
належать пану Малескі.
Ви згадали про синці на тілі пані Войтер.
Покажіть доказ 9, будь ласка.
Це фото було зроблено в день смерті її чоловіка.
Як вона це пояснила?
Спочатку вона сказала нам, що вдарилася об кухонну стійку.
Ми звернули увагу, що синець був навколо її зап'ястя,
і дуже схоже на ознаки боротьби.
Пізніше, коли ми програвали їй запис,
вона зізналася, що це сталося тоді,
під час їхньої короткої сутички.
То ви визнаєте, що збрехали?
Так.
Тому що...
Я боялася, що якщо я про це скажу,
я знала, що це зробить мене підозрюваною, і я злякався.
І ви не знали, що він записав сварку.
Отже, ви збрехали двічі.
Про синці, і не згадуючи про сварку.
Для мене це була лише одна брехня.
Тому що, якби я була чесною щодо синців, я б згадала про сварку.
Я не хотіла, щоб мене вважали винною.
Так, як ніколи не робить жодна винна людина.
Чи можемо ми точно визначити час появи синців?
Лікар оглянув її наступного дня.
Було надто пізно визначити точно, коли вони виникли.
Тож, можливо,
друга сварка спричинила появу синців в день смерті пана Малескі.
Що ми чуємо в кінці сварки?
Перший звук розбитого скла
це я кидаю келих в стіну.
Келих вина, що стояв на столі.
Після цього я підійшла до чоловіка і дала йому ляпаса.
Тоді він схопив мене за зап'ястя, досить сильно.
Це боротьба, яку ми чуємо.
Одразу після я намагалася зупинити його від кидання картин на підлогу.
але я не змогла, тому ми чуємо, як вони ламаються.
Окрім того ляпаса, ви його били?
Ні.
Далі ми чуємо
як Семюель неодноразово б'є себе по обличчю та голові,
а потім б'є стіну.
Вм'ятину все ще видно.
Є кілька по всьому будинку, він робив це не вперше.
Кілька років тому він вже ламав палець
коли він вдарив по стіні під час однієї зі сварок.
У нас є фото тих вм'ятин на стіні.
Дякую.
Ось.
І рентгенівський знімок його зламаного пальця,
зроблений у червні 2017 року у лікарні в Греноблі.
Чи можна сказати, що
ваше бачення насильства є інтерпретацією, а не реальністю?
Вона неодноразово брехала нам, тому вірити їй...
Отже, мова йде про довіру,
або недовіру.
Це суб'єктивна думка,
на основі неоднозначного запису.
Ви прив'язуєте суперечку до дня смерті.
Ви називаєте це "генеральною репетицією".
Чи є у вас прямі докази?
Запис є прямим доказом сварки.
Я маю на увазі день смерті.
Без свідків і зізнань, ми повинні інтерпретувати.
Насправді ця жорстока боротьба є...
примарною. Вона існує лише як фантазія.
Ви пропонуєте ідею,
прокурор підхоплює її,
навколо фактів,
роблячи її всюдисущою тут, у суді, але...
Ми ризикуємо перетворити цю фантазію на реальність
просто тому, що там дійсно була сварка
за день до смерті пана Малескі.
Не замінюйте попередній день наступним днем.
Ми не можемо заповнити прогалини припущеннями,
просто тому, що у нас є звуки для одного, а не для іншого.
Пані Войтер,
ви знали, що він записав вас до того, як вам повідомили?
Ні, але я знала, що він часто записував моменти нашого життя.
Він не завжди давав вам знати?
Що це були за записи?
Спочатку він згадував про це.
Через деякий час, він робив це без нашого відома.
Він записував розмови,
уроки гри на фортепіано Даніеля,
а іноді просто самого себе, в розмові з самим собою.
Думаю, він хотів зібрати матеріал, який допоміг би йому знову почати писати.
Тепер, озираючись назад, здається можливим,
що він міг спровокувати цю сварку, щоб записати її.
Зачекайте, ви натякаєте на те, що ви стали жертвою збоченого чоловіка?
Ви серйозно?
Він записував її таємно. Це слушне запитання.
Ви забуваєте, що ситуація викривлена.
Тепер жертва перебуває під судом!
Ні, але моя клієнтка має рацію.
Можете пояснити, що він має на увазі під зрадою,
і як він про це дізнався?
Він покопався в моєму телефоні і знайшов повідомлення
від жінки, з якою я познайомився на початку того року.
Що ви маєте на увазі під "познайомилися"?
Це було сексуально, ми переспали двічі.
Двічі?
Так.
На записі ви сказали один раз.
Це означало лише з однією людиною.
Стривайте...
Семюель згадує про численні романи в минулому.
Звучить так, ніби ви постійно зраджували.
Це неправда.
У мене було кілька романів в рік, коли стався нещасний випадок з Даніелем.
Це не було зрадою, бо Семюель знав.
Він щоразу про це довідувався?
Ні, я казала йому.
Це був складний рік.
Хочете, щоб ми повірили, що він на це погодився?
Я цього не кажу, я кажу, що я була чесною щодо цього.
Цікавий погляд на чесність.
Але в рік його смерті ви перестали бути чесною, чому?
Все було інакше.
Я відчувала, що це зробить йому надто боляче на той момент.
Тому що у вас були почуття до тієї жінки?
Ні, я відчувала, що це зашкодить йому, тому що він був вразливий.
І це...
Як я вже сказала, з нею це було просто сексуально.
Людина, до якої у мене були почуття, це Семюель.
Цікавий погляд на почуття.
Я намагаюся зрозуміти.
Спочатку ви погодилися на відкриті стосунки,
а потім це змінилося?
Я навіть не знаю, що це означає, вибачте.
Вибачте. Ні, у нас ніколи не було такої домовленості.
Після нещасного випадку, ми обидва намагалися почуватися краще.
Мені це було потрібно, щоб триматися,
і я була чесною.
Але потім ти перестала бути чесною, і він звинуватив вас у цьому.
Він не звучить вразливим.
- Ви визнаєте, що він ревнував? - Так.
Гаразд. Він став одержимим?
Ні. Я не знаю...
Він був ображений, це правда.
Іноді, коли ми сварилися, він згадував про це.
Але він не думав про це весь час.
За вашою логікою, всі проблеми Семюеля - моя провина.
Це неправда. Його біль був більш глибоким.
За "його" логікою ви винні, як ми чули.
Що він мав на увазі, коли говорив, що його робота була вкрадена?
Ні, не було ніякого грабунку.
У книзі, яку він покинув, був цікавий уривок...
Уривок? Скільки сторінок?
Близько 20.
27.
Це був лише чорновий варіант. Мені здалося, що ідея була геніальною.
Можете підсумувати?
Чи повинні ми вступати в літературну дискусію?
Не літературна, а конкретна.
Це основа їхнього конфлікту.
Я не знаю, як ще представити це присяжним.
Я теж.
Продовжуйте.
Що ж...
Це було про чоловіка, який уявляв, яким могло б бути його життя.
якби не нещасний випадок, який вбив його брата.
Він прокидається і опиняється у двох різних реальностях.
В одній з них аварія є центром його життя.
В іншій - цього ніколи не відбувалося.
Я сказала Семюелю, що мені сподобалося.
Він просив мене читати все, що він тоді писав.
Незабаром після цього він закинув усю книгу.
Я запитала його, чи можу я використати цю ідею, і він погодився.
Ні.
Він не міг, він називає це грабунком.
Це суперечка.
Люди перебільшують і перекручують факти, коли сваряться.
Без перебільшення можна сказати, його книга стала вашою: "Затемнення".
Я взяв лише цю ідею.
Мої персонажі - жінка та її донька,
і я розвинула цю історію
на 300 сторінках.
Не можу повірити, що мушу пояснювати вам різницю між нарисом і романом?
Він погодився на це.
І коли він прочитав його, то сказав, що я зробила дещо зовсім інше.
Іноді так, коли ми сварилися, це виривалося, тому що...
він був засмучений, бо не міг писати.
Єдине, що ми знаємо напевно, це те, що "це вирвалося".
Ви двоє...
знову сварилися перед смертю?
Мабуть, це було дуже напружено.
Ми...
ми обидва були дуже збуджені.
Ми обидва були замкнені в собі, а Семюель був...
Не знаю, щось зникло.
Він був виснажений, його енергія просто зникла.
На аудіозаписі я чую, як Семюель Малескі завзято сперечається.
Я чую, що чоловік вирішив відновити контроль над своїм життям.
Ні в якому разі чоловік, який вирішив здатися.
Психіатр Семюеля сказав, що він був бойовим на останніх сеансах.
Чи вбиваєте ви себе після боротьби за час і самооцінку?
Чи вбиваєте ви себе після того, як благали так палко і енергійно
балансу і справедливості у ваших стосунках? Ні.
Це головний недолік в теорії про самогубство.
Ви кажете, що він виглядав "виснаженим".
Його енергія зникла.
Дозвольте зачитати уривок з однієї з останніх книг пані Войтер "Чорний дім"?
Ми судимо по фактах, а не по книжках.
Пані суддя, це дуже слизький шлях.
У 2017 році сама Сандра Войтер заявила, цитую,
"Мої книги пов'язані з моїм життям і тими, хто в ньому є".
Протестую! Вона завжди казала. що її роботи - це вигадка.
Перша книга - це смерть її матері!
Друга - конфлікт з батьком.
Третя - нещасний випадок із сином тощо.
Її книги є частиною цього процесу.
Її життя в них, її стосунки зокрема.
Продовжуйте, але коротко.
Це дружина говорить про свого чоловіка.
"Він перестав скаржитися. Він здався.
"Вона вивчала його, відштовхнута його покірністю.
"В її голові проросла ідея, насіння визволення.
"Можливість його смерті".
Дайте нам контекст.
Пізніше: "Як можна вбити?"
"А як щодо тіла? Його ваги?
"Вона не могла думати ні про що інше.
"Вона бачила його мертвим, його тіло стало непотрібною грудкою.
"Тіло, яке вона любила
тепер стояло на заваді і мало піти."
Я поясню контекст.
Це другорядна героїня, яка божеволіє,
яка не діє згідно зі своїми думками.
Роман - це не життя! Автор - це не її герої.
Але автор може виражати себе через своїх персонажів.
Ви відзначили цей уривок.
Як ми можемо не бачити зв'язок?
Чи є Стівен Кінг серійним вбивцею?
Його дружина була знайдена мертвою за підозрілих обставин?
Зосередьтеся на фактах!
Пане Рензі, я наполегливо раджу вам заспокоїтися.
Прокуроре, я раджу вам прислухатися до порад пана Рензі.
Зосередьтеся на фактах.
Окрім ляпасу
в якому ви зізналися, ви коли-небудь били свого чоловіка?
Ніколи?
Це все?
Ви завжди були доброю, прекрасною людиною,
альтруїстичною, розважливою,
намагаючись врятувати його від самого себе,
окрім як на цьому записі? Не пощастило!
Чи є ще запитання до свідка?
У мене є ще одне, якщо дозволите.
Я хотів би знати, чи Малескі
надсилав розшифровки комусь?
Він надсилав їх другові-видавцю, Полу Начезу,
планував опублікувати свій перший роман.
Імейл від 9 серпня 2017 року:
"Я знову пишу, мені потрібен твій погляд. Все ще чернетка, хочу поговорити".
Відповідь Начеса:
"Звісно, надсилай, я прочитаю".
Аж до своєї смерті, Малескі надсилав по 4 повідомлення на тиждень.
Яким було їхнє спілкування?
Видавець так і не відповів.
Вочевидь, він був зайнятий і проект був для нього чимось дивним.
Мовчання його друга
мабуть, зачепило і без того низьку самооцінку містера Малескі.
Він відчуває себе відкинутим.
Коли ми читаємо все, що він надсилає,
важко визначити сюжетну лінію.
У кращому випадку, це лише проект.
Малескі - "проектна людина".
Його перший покинутий роман, будинок...
Отже, оскільки нас попросили поєднати правосуддя та літературу,
щоб уявити те, чого ми не знаємо,
уявімо собі останній рік Семюеля Малескі.
І це я бавлюся у фантазії?
Дайте мені половину того часу, що ви витратили на читання книги!
Ближче до суті.
Яким був останній рік життя Семюеля Малескі?
Накопичивши борги від медичних процедур у Лондоні,
він наполягає на поверненні до рідного міста.
Він знаходить будинок, щоб відремонтувати і здавати в оренду. Вони виплатять свої борги.
Він кине викладання і почне писати на постійній основі.
Ремонт виявляється складною справою. Їм доводиться брати кредит.
Починається замкнене коло.
Семюелю потрібна його зарплата за викладання. Ремонт затягується.
Через півтора року,
він відчуває себе в пастці.
Він поранений.
Нещасний випадок з його сином, його покинутий роман,
його дружина видає книгу за книгою.
Він повинен писати!
Він кидає антидепресанти і починає записувати своє життя,
приступаючи до свого роду автофікції,
можливо, надихнувшись методом Сандри.
А чому ні? Вона запозичує з їхнього життя.
Вона запозичила його ідею.
Прибережіть це для вашого останнього слова.
Він втікає, але відмовляється бачити, що записи
це не писання.
Мовчання його друга-видавця принижує його.
Що ми чуємо у сварці 4 березня?
Енергія, сила волі... Що це таке?
Енергія відчаю.
Останній поштовх перед тим, як здатися.
У свої останні дні цей чоловік не стикається з боротьбою у своєму шлюбі.
Він стикається з власними невдачами.
Сандра Войтер винна лише в тому
що їй вдалося досягти успіху там, де її чоловік зазнав невдачі.
Незважаючи на подачу, це не було заключним словом пана Рензі.
Це не було схоже на Семюеля.
Зараз вечір п'ятниці, у нас попереду вихідні.
Перш ніж я оголошу перерву, у мене є оголошення.
Я вирішила викликати Даніеля до трибуни в понеділок.
У нього з'явилася нова інформація.
Оскільки свідок є сином обвинуваченої
і живе зі своєю матір'ю,
я прошу всіх утриматися від контактів з ним.
Звісно, якщо контакт неминучий,
утриматися від обговорення судового процесу.
Пані Бергер,
ви залишитеся з Даніелем на всі вихідні.
Слідкуйте за дотриманням цих правил.
Я наполягаю, щоб ніхто,
абсолютно ніхто, не має права розпитувати його про його свідчення.
Гарних вам вихідних, відпочиньте.
Суд оголошує перерву.
- Іди погрійся. - Буде готово за 10 хвилин!
Ти в порядку?
Думаю, я хочу побути на самоті.
Добре.
- Можеш поїсти в своїй кімнаті. - Ні.
Я хочу побути на вихідних на самоті.
Перед тим, як я дам свідчення.
Сам?
Тільки ти і я?
Так?
Ти впевнений?
Ми можемо знайти інші рішення. Це великий будинок.
Я хочу, щоб вона пішла.
Я щойно розмовляла з Даніелем.
Він хоче побути на вихідних на самоті.
До кінця судового процесу.
Ти цього хочеш?
Гаразд. Це через те, що ти сьогодні почув?
Я не могла поговорити з тобою про все це раніше.
Нам не можна було...
Ніяких розмов про суд.
Я знаю, я просто розмовляю зі своїм сином.
Гаразд.
Я чудово розумію, що тобі потрібен спокій.
Я можу займатися своїми справами, не виходити.
Я не буду з тобою розмовляти. якщо ти не хочеш. Може, спробуємо так?
Не розмовляйте англійською.
Ти можеш поговорити зі мною.
Може, ми з тобою обговоримо це, а потім ти вирішиш?
Думаю, він прийняв рішення.
Так, я тільки візьму свої речі.
Хтось сказав,
звичайно, гроші не роблять тебе щасливим,
але все ж краще плакати в машині, ніж в метро.
Хто це сказав?
Я не знаю.
Вибач.
Давай.
Їж.
Снуп...
Мардж!
Мардж, йди сюди швидше, будь ласка!
Що таке?
Я дав йому аспірин, я облажався.
- Ти дав йому аспірин? - Так!
Скільки?
8 чи 10, не пам'ятаю.
Багато.
Зроби так, щоб його вирвало.
Навіщо ти це зробив?
Зроби так, щоб його знудило! Будь ласка!
Гаразд, зачекай.
"Змусити собаку блювати."
Зачекай.
Нам потрібна солона вода. Зараз повернуся.
Він не рухається.
Даніель, допоможи мені.
Відкрий йому рота.
Легше.
Ось так.
Добре.
Він приходить до тями.
- Що відбувається? - Його зараз знудить.
Ось так.
З ним все буде гаразд.
Хороший пес.
З ним все гаразд, він дихає. Дивиться на нас.
Можеш пояснити?
Знаєш, я...
Я ніколи не чув про...
спробу самогубства мого батька.
Я ніколи не чув про...
психіатра, ліки...
блювоту і аспірин.
Коли моя мама говорила про це, я згадав дещо
приблизно з того часу.
Одного ранку,
Снуп лежав на підлозі моєї спальні.
Не рухався. Від нього тхнуло блювотинням.
Я подумав, що його знудило.
Я почистив йому морду.
Я подумав, що він...
Не знаю, підхопив вірус або щось таке, тому що...
він кілька днів поводився дивно.
Він просто спав або пив.
Бачиш? Тепер я думаю. може він з'їв блювоту мого батька,
і від цього йому стало погано,
і мама сказала правду!
Тож мій експеримент з аспірином
був щоб побачити, як він відреагує.
І ти бачила.
Він спав 14 годин. Тепер він постійно п'є.
Він пахне точно так само!
Все!
Все точно так само!
Але від...
від учорашнього дня, я не впевнений, чи вірю їй, чи ні.
Я знав, що вони сварилися, але...
Це не було...
Я не думав, що це було настільки жорстоко.
Твої спогади - це все, в чому ти впевнений,
і важливо розповісти про це перед присяжними.
Але ти лише свідок.
Думаєш, вона могла його вбити?
Не мені судити.
Я знаю, але ти могла б принаймні сказати мені!
Я не можу відповісти. Моє завдання - захищати тебе...
Допоможи мені!
Насправді,
коли нам не вистачає якогось компонента
щоб судити про щось, а відсутність - нестерпна,
все, що ми можемо зробити - це вирішити.
Бачиш?
Щоб подолати сумніви, іноді доводиться...
вирішити схилитися в один бік, а не в інший.
Оскільки ти маєш повірити в одне, але маєш два варіанти,
ти повинен вибрати.
Тож ти мусиш вигадати своє переконання?
Так, ну... в певному сенсі.
Це означає, що я не впевнений...
а ти кажеш, що я маю прикидатися, що впевнений?
Ні, я кажу, вирішити.
Це інше.
Що мене вражає, ми не знаємо, хто з них більш ліричний.
- Автор чи персонаж? - Обидва, без сумніву!
Войтер грається з плутаниною.
Її друга книга йде далі,
розповідаючи, як її батько не витримав першу.
Безсумнівно, так.
Розкол деградує, що змушує її покинути свою країну.
Боячись гніву батька, вона стає жертвою жахливих видінь.
Мені трапилася тривожна цитата в одному інтерв'ю. Вона сказала,
"Моя робота - замітати сліди,
"щоб вигадка могла зруйнувати реальність".
Так, і що захоплює людей
стосовно справи Семюеля Малескі,
це те, що вона, здається, взята з однієї з її книг.
Таке відчуття, що вона вже написала її.
Навіть сумніви навколо його смерті, те, як він помер,
неоднозначна особистість Войтер, аморальні, оманливі риси,
вона, здається, переграє...
Все це читається, як її книги.
Я не думаю, що має значення, як він помер.
Справа в тому, що ідея про письменницю, яка вбиває свого чоловіка
набагато переконливіша, ніж самогубство вчителя.
Якщо я уявляю, що моя мати це робить, я не розумію.
Але якщо я уявляю свого батька...
Думаю, я можу зрозуміти.
Прокуроре, є питання?
Експеримент над його собакою нічого не доводить.
Він не задокументований.
Більш проблематичними є ці спогади,
явно враження від того, що він почув під час судового процесу.
Жодну подію не можна переконливо вписати в нашу хронологію.
Часові рамки за 6 місяців до смерті Малескі
ґрунтується на свідченнях. наданих самою підсудною.
Я хотів би знати...
Ти коли-небудь замислювалися над тим
чи передозування, яке твій батько нібито отримав
могло бути наслідком не самогубства,
а через спробу твоєї матері отруїти його?
Я не звинувачую, я просто висловлюю думку.
Отже, беручи ці припущення,
чому обирати одне, а не інше?
Твої спогади говорять про наслідки, а не про причини.
Так, я думав про це, але...
Я не розумію, навіщо їй це робити.
Таке відчуття, що коли нам не вистачає доказів
щоб переконатися, як саме щось сталося,
ми повинні шукати далі, як це робить судовий процес.
Коли ми шукали скрізь і все ще не розуміємо
як це сталося,
гадаю, ми повинні запитати, чому це сталося.
Дякую, Даніель.
Ти закінчив?
Ні.
Я хочу сказати ще дещо.
Так як мій пес хворів кілька днів, ми з татом поїхали до ветеринара.
Тато був дуже тихим у машині.
Він навіть не включав музику. Зазвичай він завжди слухає музику.
Через деякий час він почав говорити про Снупа.
Він сказав,
"Знаєш, він міг захворіти.
"Навіть померти. Ти це знаєш. Ти маєш бути готовим."
Я не хотів цього чути.
Снупу стало краще. Він був ще молодий.
Він ніколи не хворів.
Я сказав йому, що він не помре.
Але він продовжував.
Він сказав: " Ти маєш бути готовим до цього. Колись це станеться".
"І не дивно, що Снуп втомився.
"Він не такий вже й молодий, як для собаки.
"Уявляєш собі його життя?
"Він не просто собака.
"Він чудовий пес.
"Дивовижний пес.
"Подумай про це. Він передбачає твої потреби,
"передбачає твої рухи,
"захищає тебе від небезпеки
"Він присвячує своє життя уявляючи собі твої потреби
"думаючи про те, чого ти не можеш побачити
"Може, він втомився.
"Завжди дбати про інших.
"Можливо, одного дня з нього вистачить.
"Це може статися".
І я пам'ятаю наприкінці,
він сказав: "Одного дня",
"коли прийде час, він піде.
"Ти нічого не зможеш з цим вдіяти. Приготуйся, буде важко.
"Але це не буде кінець твого життя."
Він мав на увазі себе.
Тепер...
Тепер я знаю, що він мав на увазі себе.
Я прошу присяжних мати на увазі
ця історія надзвичайно суб'єктивна.
Це жодним чином не є доказом у будь-якій формі.
Так, Серж, ми все ще біля будівлі суду в Греноблі.
Суд був запланований на п'ятницю,
але син Сандри Войтер, Даніель,
наполягав на повторних свідченнях сьогодні вранці.
Присяжні все ще...
Даніель.
Пані Войтер, що ви відчуваєте...
після виправдання?
У цьому процесі було занадто багато слів.
Мені більше нічого сказати.
Я хочу подзвонити синові і поїхати додому.
Звичайно, я дякую своїм адвокатам, які завжди вірили в мене.
Містере Рензі, вам стало легше?
Я вітаю присяжних,
які побачили Сандру Войтер такою, яка вона є...
Мардж, це Сандра.
Так, це неймовірно, ми відчуваємо полегшення.
Даніель хоче зі мною поговорити?
Звісно, він, мабуть, втомився,
я розумію.
Він не проти, якщо я повернуся додому сьогодні ввечері?
Чи хотів би він завтра, чи...
Гаразд, гаразд.
Ми повечеряємо, і я приїду додому. Побачимося.
Мені треба випити.
Ще по одній!
Ви завжди...
Коли ви виграєте, ви завжди так робите?
Ми ніколи не виграємо.
Це, бляха, перший раз в житті ми перемогли!
- Ні! - Так, звісно!
Ти казав, що ти хороший адвокат.
Ні, це неправда!
Це не гостро.
Ви повинні спробувати це, справді.
Ми з'їли забагато.
Мене зараз знудить.
Спочатку перекуримо.
Зараз повернуся.
Ти перша.
Це не так просто, правда?
З усіма кістками, і...
Після цього ми поїдемо?
Готова їхати додому?
Я можу підвезти, я можу підвезти тебе.
Ще одну.
На дорогу.
Звісно, для водія.
Те саме?
Можна мені просто
ще дві? Дякую.
За тебе.
Ти в порядку?
Скажи мені.
Я просто, я думала...
Я думала, що відчую полегшення.
Це не приходить одразу.
Точно?
Не впевнений.
Просто, знаєш, коли ти програєш, ти програєш.
Це найгірше, що може статися,
а якщо виграєш...
ти очікуєш винагороди.
Але її немає.
Просто...
Все просто закінчилося.
Можливо, іноді ми очікуємо занадто багато.
Так, можливо.
Привіт.
Вибач.
Він намагався дочекатися, але заснув.
Я вже піду.
Не залишишся на ніч?
Ні, я залишу вас.
- До побачення. - До побачення.
Я боявся твого повернення додому.
Я теж боялася повертатися додому.