EMANCIPATIONSERKLÆRINGEN
LEE KAPITULERER!
NATIONEN SØRGER
$100.000 I DUSØR! MORDER
PRÆSIDENT
BASERET PÅ BOGEN "MANHUNT: THE TWELVE DAY CHASE FOR LINCOLN'S KILLER"
DET HVIDE HUS
Tak.
TRE ÅR FØR ATTENTATET
- Godaften. - Undskyld mig.
Er De frøken Keckley?
Ja.
Jeg hedder Edwin Stanton.
Præsident Lincoln taler meget pænt om Dem.
- Tak. - Han er oppe ovenpå. Willie er blevet syg.
- Skal jeg komme tilbage en anden gang? - Nej.
Hr. Lincoln sætter faktisk især pris på at få besøg, når børnene ikke er friske.
Hvis jeg skal aflyse festen og sende gæsterne hjem, gør jeg det.
Fortæl mig, om det er alvorligt.
Nyd Deres fest, fru Lincoln.
Kom med ned.
Det gør jeg, så snart han sover trygt.
- Han har det bedre i morgen. - Tak, hr. doktor. Bliver De til dansen?
Vi må nok hellere udsætte aftenens dans. Ikke hele festen, bare dansen.
På grund af Willies tilstand
- eller larmen? - På grund af larmen.
- Vi lader ham sove. - Naturligvis.
De har knoklet på istandsættelsen. Nu skal De more Dem.
Jeg forventer altid det værste. Jeg beder til det bedste.
Du har aldrig været smukkere.
Er det dage eller uger?
Dage.
Og vi kan ikke gøre noget for at få ham rask? Intet, vi kan bestille...
Gøre noget for ham? Kan De komme på noget?
Sørg for ham.
Jeg beklager, at jeg ikke fortalte Deres hustru sandheden lige før.
Men jeg kunne se, at hun ikke kunne bære det.
Det er i orden. En sidste aften med ro.
Tak, doktor.
- Lægen siger, at Willie er frisk i morgen. - Skønt.
- Får han stadig brug for de her? - Det vil Abe være glad for.
- Må jeg hjælpe Dem? - Tak.
Præsidenten har brug for en højrehånd til emancipationen.
Alle fortjener frihed, hr. Stanton.
"Pip, kære gamle ven.
Livet består af en masse adskillelser, der er smedet sammen."
- Edwin Stanton er her. - Ja. Tak.
- Hr. præsident. - Kom ind.
- Jeg har de her til Dem. - Edwin, det er pænt af dig. Tak.
Jeg havde håbet, han ville følge i mine fodspor i juraen. Men nu...
Far? Jeg er tørstig.
Vent lidt.
Her.
Ja, mor kommer snart.
Ja. Nu skal du bare hvile dig og drømme.
Godt.
Her.
Vil du hente fru Lincoln? Tak.
Så du har besluttet dig for at være min krigsminister? Min Mars?
Ja, hr. præsident.
Det er ikke fornemt arbejde. Man er ikke garanteret hæder.
Jeg var tømmerhugger for at forsørge min familie.
Det var hårdt, men man havde tid til at tænke.
Svelle efter svelle. Ét sving ad gangen.
Timerne går, og pludselig har man banet en vej.
Hr. præsident, jeg er skabt til at arbejde.
Hvor ville du starte?
Jeg ville tage kontrol over telegrafsystemet.
Jeg ville overføre kommunikationen til krigsministeriet.
Direkte linjer til generalerne ved fronten og aviserne.
Jeg ville styrke moralen med positive historier i pressen.
God moral giver mod, og mod giver sejre på slagmarken.
Med den rette støtte tror jeg på, at Grant og hans mænd kan vinde.
Så din store plan er telegrammer?
Ja, hr. præsident.
Til at starte med.
Kan du begynde i morgen, Mars?
- Ja. - Godt.
Århundredets retssag starter i dag!
- Kupmagere i retten! - Køb avisen her.
Århundredets retssag starter i dag!
- Hr. minister! - En kommentar.
- Hr. minister! - Hr. minister!
Har retssagen nogen betydning uden Booth?
Sagen vil afdække en sammensværgelse af større betydning og vigtighed
end nogen enkeltpersoner.
Jeg siger jer, at jeg inderligt håber, at når retfærdigheden er sket fyldest,
kan vi som nation i fællesskab fuldende det arbejde, som blev påbegyndt
af præsident Abraham Lincoln, inden han på nederdrægtig vis blev myrdet.
Med hensigten om...
KRIGSMINISTERIETS MILITÆRDOMSTOL
...at undergrave forfatningen og omstyrte regeringen i De Forenede Stater
ved at dræbe præsident Abraham Lincoln
og at forsøge at dræbe vicepræsident Andrew Johnson
og udenrigsminister William Seward...
...anklager vi dr. Samuel Mudd...
...Lewis Powell, Edward Spangler, George Atzerodt,
Mary Surratt og David Herold...
...for at konspirere mod De Forenede Stater
i ledtog med John Wilkes Booth.
Sammensværgelsens formål var at omstyrte vores regering
og dens ledende skikkelser, præsidenten, vicepræsidenten
og udenrigsministeren...
...for dermed at undergrave forfatningen
og Amerikas Forenede Staters lovgivning.
Vi anklager også de følgende for at tage del i sammensværgelsen.
John Surratt jr., George N. Sanders...
...og Jefferson Davis.
Retten er hævet til i morgen.
Jeg ved, De fik min ven dræbt. Indrøm det.
JEFFERSON DAVIS' CELLE
Jeg fortryder intet.
Kunne jeg gøre det om, ville jeg varetage embedet som præsident på samme måde igen.
Deres vrangforestilling om, at retssagen skulle kunne bevise noget...
At Konføderationen skulle være død...
Vi indtager Det Hvide Hus
og hejser det amerikanske flag.
Og det flag vil repræsentere Konføderationen.
Jeg tror på, at landet er bedre end det.
Min sag lever i bedste velgående, og det vil den altid gøre.
Vi har ikke mere tid. Fik din agent indsamlet beviser mod Davis?
Conover er i byen, men hans identitet er blevet afsløret.
Sanders og efterretningsvæsenet ved, at han arbejder for mig.
Den gode nyhed er, at Conover forrådte os
og var dobbeltagent for Syden.
Hvordan kan det være en god nyhed? Det gør da vel bare ondt værre.
Det er godt, for nu vil Conover fortælle os det, han ikke kunne sige før.
Så De siger, at den mand,
der teoretisk set kunne have stoppet kupmagerne,
nu er vores bedste kort til at få dem dømt.
Ville vi have lyttet til ham?
Hvad siger han, han har?
Han påstår, at han var i Montreal og overhørte snak
om de begivenheder, der førte op til den 14. april.
Han hævder også at have et dokument,
som sydstaternes efterretningsvæsen kalder "kæledyrsbrevet."
Kæledyr?
- Hvad skal det betyde? - Davis' øgenavn for Booth.
Kaldte Jefferson Davis John Wilkes Booth for sit kæledyr?
Hans kæledyr.
Conover er vores stjernevidne.
Lad os få ham herind.
De må gerne træde ned, frøken Simms. Tusind tak og så videre.
Forsvaret vil gøre alt for at opnå en fordel.
Det vil blive antydet, at De er ubegavet eller en løgnhals eller begge dele.
Kunne jeg overleve pisken, kan jeg også overleve ord.
Hvilken uddannelse har De?
Jeg kan læse. Selvom jeg ikke har gået i skole.
Har De aldrig gået i skole?
Hvordan forventer De, at vi skal tro på...
...at De kan skelne mellem fakta og fiktion,
når De absolut ingen uddannelse har?
- Jeg var ikke i stand til at... - Ikke flere spørgsmål.
- Jeg håber, jeg får lov til at sige mere. - Det er ikke sikkert, de giver dig lov.
Powell havde den brune hat på med skyggen ned over det ene øje.
Ligesom han kigger på mig nu.
Hvor gammel er De?
Jeg er nok mellem 29 og 30 år.
Kender De ikke Deres præcise alder?
Folk som mig, der blev født som slaver, fik ikke en fødselsdato.
Men jeg ved, at drabsforsøget mod min arbejdsgiver, var planlagt.
Powell narrede mig ved at medbringe en apotekerkasse.
Gudskelov overlevede udenrigsminister Seward.
Men jeg er sikker på, at Powell var ude på at dræbe ham.
Hr. Spangler gav mig besked på at passe hesten.
Den skulle være klar uden for teateret.
Jeg sagde, jeg skulle sælge varer. Han gav mig intet valg.
Har man ikke altid et valg, hr. Burroughs?
Jeg ved af erfaring,
at når visse mænd siger: "Du skal..."
Det var en trussel.
Og De siger, at hr. Spangler beskyttede Booths hest
og åbnede døren for ham?
Ved Bibelen...
...sværger jeg, at det passer.
Jeg er krigsministerassistent og ekspert i telegrafi.
Kan De fortælle os, hvad formålet med dette instrument er?
Det er bevismateriale nummer 59, ærede nævninge.
Det er en kodeløser. Den dechifrerer koder.
Hvor har De den kodeløser fra?
Hr. Benjamins kontor.
Han er sydstaternes udenrigsminister i Richmond.
Tak.
Nu vil jeg bede Dem om
at afkode bevismateriale nummer syv...
...som angiveligt blev fundet på John Wilkes Booths hotelværelse.
Sammenlign det venligst med den anden kode.
De er ens. Jeg har undersøgt og sammenlignet dem.
Og det er De ikke i tvivl om?
Jeg er landets førende ekspert.
Hvorfor skulle der være en kode fra sydstaterne på Booths hotelværelse?
Det kan kun de tiltalte svare på.
Ikke flere spørgsmål.
Vi ved, at Booth var skuespiller.
Kan bevismateriale syv ikke være en rekvisit fra et teaterstykke?
Hans pistol var ikke en rekvisit.
Ro i retten.
Jeg hedder Jeremiah Dyer.
Jeg er præst i Bryantown.
Jeg har kendt Sam Mudd siden vores tidlige ungdom.
Kender De hans ry?
Mudds ry er eksemplarisk efter min mening.
Beskriv for retten, hvordan dr. Mudd behandler sine tjenere eller slaver.
De var ikke særlig flittige.
- Opfattes hans tjenere som dovne? - Det siges.
Da De var plovmand på dr. Mudds gård, hvordan behandlede han Dem så?
Fremragende.
Og hvor længe har De kendt Mary Simms?
Siden hun var lille.
Vi var gode venner.
Men da hun blev voksen, vidste alle de lokale, at hun var ikke til at stole på.
Hun lyver. Meget.
Hvorimod dr. Mudd forløser spædbørn og redder liv.
Både hvides og farvedes liv.
Han er en god mand.
- Jeg ved ikke, om jeg er nok. - Mary, hør nu her.
Det ville aldrig blive let, men du får chancen.
- Gør jeg? - Ja.
Bevar roen.
Vil du vidne?
Det er mig over for en masse mænd.
De siger, at Mudd er en venlig mand, og de kalder mig en løgnhals.
Beder du mig om at kritisere en hvid mand i en retssag?
De klynger folk op for mindre end det.
Synes du ikke, de skal vide, hvad han kan finde på?
Du må godt sige, hvad Mudd gjorde ved mig.
Det er ikke min historie at fortælle.
- Hvad er du bekymret for? - De siger, hun er doven, og at hun lyver.
Jeg er bare en forkrøblet tjener, så hvad tror De, de vil sige om mig?
Din beretning om, hvad Mudd gjorde ved dig...
Den historie fortæller os, hvem han egentlig er.
Men det får ingen at vide, medmindre du fortæller dem det.
Det er din chance.
Du får et øjeblik til at tænke over det.
Tak, fordi De gav mig immunitet.
Jeg lover at fortælle hele sandheden om Surratts og Booth
og alle fra pensionatet.
Godt. Jamen så ses vi i retten.
Vi kan tabe, hvis du ikke siger noget.
Jeg beder dig.
Milo siger, at han vil vidne.
Godt. Kan jeg regne med dit vidnesbyrd?
Jeg kommer.
Kan vi øve os mere?
Nej, det må ikke virke for indøvet. Du skal nok klare dig.
Vi ses i retten.
Hr. minister.
Minister.
Sid ned.
Baker bad mig melde mig hos dig før sagen.
Hvordan kan jeg hjælpe?
Hr. Weichmann?
Jeg tror godt, jeg ved, hvorfor De har været så tavs. Må jeg tale med Dem?
Jeg tror, De ved mere om de mænd, der dræbte præsidenten, end De siger.
Hvorfor tror du det?
Fordi dr. Mudd sagde... Han sagde, De var meget sammen med Surratt.
Og han holdt et møde med Booth og Surratt i januar efter DC.
Mudd, Booth og Surratt kendte hinanden inden den 14.
Det føles, som om der er noget, De ikke siger så meget om.
Hvis jeg siger, at de alle sammen kendte hinanden før den 14., tror de ikke på mig.
Jeg siger det samme.
Ikke bare...
Ikke bare det.
Men hvis jeg kommer i modvind, så vær sød...
Vær sød at sige, hvorfor De tror på mig.
Fortæl mig om brevet.
Jeg tror, du har belæg for en sammensværgelse.
Hr. Simms, vil De oplyse retten om,
hvorvidt De var tiltalte dr. Samuel Mudds slave?
Ja, jeg var hans tømrer.
Hvordan blev De forkrøblet?
Dr. Mudd skød mig i benet.
Jeg har aldrig skudt ham.
Få styr på tiltalte. Ellers må jeg bede ham om at gå ud.
Sæt Dem ned. Ti stille, dr. Mudd, for ellers må De gå.
Han lyver.
Hvorfor skød dr. Mudd Dem?
En dag var det vel...
Dr. Mudd brød sig ikke om min attitude.
Han skød mig i låret uden grund. Som om det bare var for sjov.
Tak, hr. Simms.
Anklagemyndigheden indkalder Milo Simms' søster, Mary Simms.
Frøken Simms.
Vil De oplyse retten om, hvorvidt De også var slave
hos fangen dr. Samuel Mudd?
Ja, jeg holdt hus for ham.
Lad retten vide, om De overhørte en samtale mellem en nabo og dr. Mudd
om præsident Abraham Lincoln.
Naboen sagde til dr. Mudd:
"Abe Lincoln, det gamle møgsvin, skulle være død for længe siden."
Dr. Mudd sagde: "Det har jeg tænkt meget over. Vi ville have dræbt ham."
Aha.
Lad retten vide, om dr. Mudd havde gæster,
der overnattede i huset.
Ja, sydstatsfolk. De havde grå uniformer.
Og Mudd fik mig til at hente forsyninger. Han sagde til mig: "Tag dig godt af dem."
Var der en særlig mand, der hyppigst besøgte dr. Mudds hus sidste sommer?
Ja, John Surratt.
Han blev der som oftest fra lørdag til mandag.
Han rejste mellem Richmond og Montreal.
Tak, frøken Simms.
Hvis De ikke ville bidrage til deres aktiviteter, hvorfor flyttede De så ikke?
Det prøvede jeg også.
Dr. Mudd piskede mig.
Vi erklærer os enige i, at hun har ar, og vil ikke bede om at få dem fremvist.
Vil De have os til at tro på, at den gode dr. Mudd er sydstatsagent?
At hans hjem er en del af den skjulte linje?
Ja. Og at Mudd, Surratt og Booth
var venner før attentatet.
Undskyld, men har De overhovedet gået i skole?
Hvem tror på den fantasifortælling?
Tror De mig ikke, kan De spørge Weichmann.
Sig hvad De hedder, og hvor De bor.
Louis Weichmann. Og jeg bor på pensionatet i DC,
som er ejet af fru Mary Surratt.
John Surratts mor, som er fange her.
Har De nogensinde set fru Surratt sammen med de tiltalte?
Ja, med dem alle sammen.
Hvor kender De enkefru Surratt fra?
Jeg lejede mig ind hos hende, da krigsministeriet hyrede mig.
Jeg vidste ikke, at mine bofæller på pensionatet planlagde attentatet.
Ellers havde jeg meldt det.
Hvornår så De sidst John Surratt?
Han rejste nogle dage før den 14. april.
Han ville søge arbejde oppe i Montreal, og jeg kunne forvente at høre fra ham.
Kan hr. Surratt være kommet og gået uden Deres viden?
Nej, det er umuligt.
Havde De haft et nært bekendtskab siden skolen?
- Ja, meget nært. - Hvor nært?
På hans mors pensionat sad vi ved samme bord.
Vi delte værelse, og vi delte seng, og...
...vi sov sammen.
Ro i retten!
Hørte De aldrig nogen samtaler mellem Surratt og de andre tiltalte?
Den eneste gang jeg overhørte noget,
var, da Surratt tog mig med til Booths hotelværelse i januar.
Dr. Mudd var der.
Booth hævdede, at han var interesseret i at købe Mudds gård.
Havde De grund til at tvivle på dem?
Nej, jeg vidste ikke, hvorfor John havde guld med,
når han kom hjem fra ture til Montreal eller Richmond eller...
Han fortalte mig aldrig, at han var i ledtog med sydstaterne.
Tak.
Jeg har alt mulig grund til at forsvare John Surratt.
Men...
Alt det, frøken Simms sagde om ham, giver mening for mig nu.
Og jeg tror på hende.
- De er god til det her, frøken Simms. - Tak.
Jeg er korrespondent for New York Tribune.
For to år siden fortalte jeg Baker,
at jeg havde en kilde i sydstaternes efterretningsvæsen i Montreal.
Han vidste ikke, at kilden var mig selv.
For at sikre min indkomst under krigen...
...samlede jeg efterretninger om både krigsministeriet og efterretningsvæsenet.
Da Lee kapitulerede, jublede folk på gaden i DC.
I Montreal afventede de besked fra Richmond.
John Surratt afleverede den og satte "kæledyret" i aktion.
Kæledyret?
John Wilkes Booth.
Hvem kalder John Wilkes Booth for "kæledyr"?
I efterretningsvæsenet
er det alment kendt, at Jefferson Davis kalder Booth for sit kæledyr.
Stille, tak. Stille!
Jeg vidste, de havde en plan. Sanders forklarede mig den sådan her.
De ville dræbe præsidenten, vicepræsidenten og udenrigsministeren.
Da forfatningen ikke beskriver, hvordan der skal vælges en ny præsident...
...ville det give kaos.
Det var deres sidste desperate forsøg på at vinde, hvis de tabte på slagmarken.
Sanders sagde, at han regnede med, at Booth ville kvaje sig.
Jeg har indleveret en besked, som aldrig blev afhentet.
Hvem var det brev stilet til?
George Sanders, der nu er i London.
George Sanders. Vil De være venlig at læse brevet højt?
"Kæledyret har klaret opgaven flot.
Han er i sikkerhed. Og gamle Abe er i Helvede."
Hvornår så De sidst John Surratt i Montreal?
Fire dage før attentatet i rygesalonen på Saint Lawrence Hotel.
Med en besked fra Richmond.
- Om hvilket emne? - Jeg så den ikke.
Men Sanders vendte sig mod mig og sagde: "Det retter op på tingene."
Hvordan forstod De det?
At Booth havde fået klarsignal af Jefferson Davis.
Tak, hr. Conover.
Er Deres navn Sanford Conover?
Det er ikke mit eneste navn.
Vores research har vist os, at De har et alias som børsmægler.
James Wallace?
Det er også mig.
Hvem er så Charles A. Dunham? En ekspert i forfalskninger.
Det er også mig.
Så De er dobbeltagent og har tre forskellige navne?
Hvilket af de navne er egentlig Deres?
Jeg forfølger altid historien.
Omfatter det også at forfalske beviser?
Nej, det gør det ikke.
Hvornår nøjagtig så De Booth, Surratt og Sanders i Montreal for første gang?
Jeg gentager spørgsmålet.
Hvornår så De Booth, Surratt og Sanders i Montreal for første gang?
Den 17. oktober. Før valget.
Det var første gang, jeg så Booth i Montreal sammen med Surratt og Sanders.
Er De sikker på datoen?
Jeg er sikker.
Jeg kan dokumentere, at De var i fængsel for ulovlig indtrængen
i hele oktober.
- Jeg var kortvarigt anholdt, men jeg... - Hr. Dunham eller Conover eller Wallace?
Er De en bedrager? Hvordan kunne De være på et hotel, når De sad i fængsel?
Jeg sagde forkert. Jeg tog fejl af måneden.
Høje ret.
Min forvirring til trods er jeg sikker på, at Jefferson Davis kendte til planen
om at snigmyrde præsident Lincoln.
Jeg tror ikke blot, han kendte til den, men at han gav ordre til den.
Som reporter, spion og falskner...
...må De have en livlig fantasi.
Har De bevidst afgivet falsk forklaring i retten, eller lyver De bare for sjov?
Gør det nogen forskel, hvilken måned det var?
Ikke mere fra forsvaret.
Noget nyt?
Nej. Der er intet nyt. Ikke endnu.
Uanset hvordan det ender, var du loyal over for Abe.
Ved at tiltale Davis og Konføderationen står det sort på hvidt.
De ved, at vi ved, hvad de gjorde.
Så kan jeg sove godt om natten.
Jeg sover, når retfærdigheden er sket fyldest.
Tag ikke fejl. Det ønsker jeg også.
Dommerne har en afgørelse.
- Nogen tegn på noget? - Ingen.
Alle bedes rejse sig.
Tag plads.
Uanset hvad andres overbevisning er, er det min egen overbevisning,
at Jefferson Davis er lige så klart bevist skyldig i denne sammensværgelse
som John Wilkes Booth,
ved hvis hånd Davis påførte Lincoln såret.
Vores panel har dog besluttet, at tiltalen for sammensværgelse
ikke er fyldestgørende påvist.
Kommissionen mener, at ved John Wilkes Booths hånd
påførte kupmagere i Richmond og Montreal et dødbringende sår,
der berøvede republikken dens øverste leder.
Kupmagerne fyldte landet fra hav til hav
med en fremmedartet, dyb sorg.
Men på grund af uholdbare beviser og teknikaliteter
var vores panel ude af stand til at fælde en retfærdig dom
over sammensværgelsen bag attentatet.
Fremtidige undersøgelser og historiens gang må frembringe de beviser.
Vi er dog nået frem til en kendelse over de tiltalte i retten.
Afgørelsen bliver læst op af krigsministeren.
Tak.
Mary E. Surratt...
...skyldig.
Lewis Powell, skyldig.
George Atzerodt, skyldig.
David E. Herold...
...skyldig.
Alle skal de hænges i morgen.
Edward Spangler, skyldig.
Idømt seks års fængsel.
- Hvad med Mudd? - Det kommer.
Og endelig dr. Samuel A. Mudd.
Skyldig.
Han idømmes fængsel på livstid og strafarbejde.
Ro i retten!
Jeg sagde sandheden.
Hvad nytter sandheden, når den er omgivet af løgne?
De vidste, hvem jeg var, Baker.
Baker.
Tilbød nogen dig en højere pris?
I morges modtog jeg en mistænkelig pakke fra London.
De ved, hvor De kan finde mig.
Sanders bestak ham.
- Hr. minister. - Hr. minister, en kommentar.
- Mine herrer. - Var anklagen mod Davis og Konføderationen
for sammensværgelse for ambitiøst?
Slet ikke. Dommen over Jefferson Davis var ikke fyldestgørende,
men der skal ikke herske tvivl om,
at retten ikke rensede Konføderationen her til aften.
Men svigtede De Lincoln?
Vi kan jo ikke spørge ham, vel?
Vil De sige noget om genopbygningen?
Aviserne vil have din tilladelse til at bringe billeder af henrettelserne.
Tilladelse givet.
Desuden indsamlede National Archives genstandene fra bevisbordet.
- De... - Godt.
De vil vide, hvorfor der mangler 18 sider i Booths dagbog.
De kan iværksætte en undersøgelse.
Baker havde den sidst.
Baker siger, du havde den.
De bør tale med Baker.
Jeg bemærkede også, at din pejs trænge til at blive rengjort.
Det fik jeg ordnet.
HJÆLP TIL FRIGIVNE KONTANTER ELLER CHECKS, TAK
...personligt se Deres ansøgning på mit bord.
Ansøgning til hvad?
Hr. Howard har åbnet et universitet for farvede elever.
En uddannelsesinstitution for lærdom og faglighed.
Så snart jeg er egnet, får De min ansøgning.
Edwin.
Oliver.
For en time siden sagde Johnson, at han skærer bureauet ned til det halve.
Han vidste, at vi hjalp frigivne slaver under krigsministeriet.
Jeg er bange for, at han er ude på noget.
Godt. Tak.
- Det er vist på tide. Skal vi? - Naturligvis.
Så...
Mine damer og herrer, velkommen.
Tak, fordi De er kommet, alle sammen.
Vi er samlet her til aften
for at fejre udgivelsen af frøken Keckleys fremragende bog
og for at samle penge ind til hjælpeforeningen for frigivne slaver,
som Elizabeth har stiftet.
De frigivnes bureau under ledelse af den tapre Oliver Howard
arbejder i bund og grund parallelt med frøken Keckleys indsats.
Så længe bureauets arbejde ikke støttes af præsidenten,
er vi afhængige af frøken Keckleys forening til at støtte og hjælpe
de nyligt frigivne, der foretager springet fra slaveri og ud i samfundet.
Giv venligst så meget, De er i stand til.
Jeg er fuld af beundring over hendes indsats og...
Sandt at sige beundrer jeg i høj grad hende, så... Elizabeth.
Tusind tak, hr. minister.
Hvert eneste bidrag er med til at hjælpe de trængende.
Alt for mange af mine brødre og søstre, der tager nordpå,
er ikke forberedte på deres nye liv.
Var det ikke for fru Lincolns gavmildhed
såvel som hr. Abraham Lincolns... Må han hvile i fred.
De har hjulpet så mange gange, og derfor har jeg dem med i min bog,
Thirty Years a Slave and Four Years in the White House.
Mere har jeg ikke at sige. Hele overskuddet fra i dag går til sagen.
Tak, fordi De kom. Nyd aftenen.
Flot fremmøde.
Har du inviteret Lorenzo Thomas?
Den samme Thomas, du fik sendt til Arkansas?
Som kvajede sig til succes?
Hvorfor kommer han her?
Jeg tror, Johnson får mig erstattet.
Hold det her.
Hr. præsident.
Tak, fordi De kom.
- Lorenzo. - Edwin.
Vi må tale sammen.
Værsgo.
Du prøvede at ødelægge min fest, så nu ødelægger jeg din.
Edwin, jeg trækker dine mænd tilbage fra Syden.
Jeg ved, du ikke adlyder mig,
fordi det vil sætte en stopper for din genopbygning. Helt fint.
Jeg har udnævnt Thomas som din afløser.
Han sender ordren i morgen.
Amerikanerne er ikke klar til alle dine planer.
Der er for megen uro.
- Jeg kunne have anklaget Dem. - Men det gjorde du ikke.
Hvis De afsætter mig, vil det udløse en efterforskning i kongressen.
- Så bliver De stillet for en rigsret. - Kongressen kan bare komme an.
Kom. Lad mig vise Dem rundt.
Hr. præsident.
GENOPBYGNING OG GENFORENING AF AMERIKAS FORENEDE STATER
- Jeg skal have Deres nøgler. - Naturligvis.
Jeg har lagt dem... Jeg har forlagt dem.
Lad mig kigge.
Mars. Kom ind.
DAGEN FØR ATTENTATET
- Har du brug for mere tid? - Nej, nej.
Jeg har haft min time.
Willie og jeg talte gennem bønnen.
Han er stadig en charmerende slyngel, og jeg læste et kapitel højt for ham
fra hans yndlingsbog.
Den faste ugentlige times sorg lindrer mit hjerte og inddæmmer det.
Hvis jeg aldrig har takket dig for det ritual, gør jeg det nu.
Hvad er det, der er så vigtigt, at det ikke kunne vente til senere?
Har Lee kapituleret igen?
- Nej, det har han ikke. - Nu ved jeg det.
Jefferson Davis har ombestemt sig og vil alligevel træde ind i kabinettet.
Nej.
Abe, som du ved...
Ellen og jeg sørgede over vores søn James, da jeg trådte ind i kabinettet.
Hun støttede helhjertet, at jeg sagde ja til dit tilbud.
Det har været nogle lange år og mange sene nætter.
Og nu hvor vi med Guds vilje endelig har sejret...
Altså... Hun vil gerne have mig hjem.
Prøver du at sige op?
Ja.
Ellen ved godt, at arbejdet ikke slutter i det sekund, Lee vifter med et viskestykke.
Ja.
Jeg må atter prioritere min familie.
Jeg stiller mig naturligvis til rådighed for den, du udnævner som min efterfølger.
Mars, jeg kan ikke acceptere din opsigelse.
Jeg tror ikke, at du selv tror på den.
Du har altid brændt mere for genopbygningen end for sejren.
Jeg har brug for dig nu.
Du kan jo foreslå en ferie.
Vi har planer om endelig at tage til Californien.
Vi kan tage til stranden.
Tag med.
Ja, når vi har vedtaget forfatningstillæggene. Næste sommer.
Sig til Ellen, at du ikke skal arbejde til jul i år.
Hun har dig hjemme i julen.
Abe, vi er i april.
Abe, jeg har givet dig og embedet tre år.
Jeg er sikker på, at de planer, jeg har sat i...
Genopbygningen er sværere end krigens ødelæggelser. Du er vores ankermand.
Du forstår situationen i landet bedre end nogen anden.
Jeg vil ikke være blåøjet. Det er både mit ønske og landets behov, at du fortsætter.
Du må ikke stoppe. Du må føre os gennem sidste akt.
Jeg har hørt, at De godt kan lide whisky.
Hvis det har nogen interesse, har jeg gemt en 30-årig.
Den er i skabet ude på gangen.
Jeg kan godt lide vellagret whisky.
Lad os åbne den.
Det er lige rundt til højre.
- Det er ikke til at overse. - Okay.
Vil De gøre det af med genopbygningen?
Så må De forbi mig først.
Edwin. Åbn døren, Edwin.
Edwin?
Edwin! Jeg er krigsminister! Jeg kan have hæren her om et døgn!
EDWIN BARRIKADEREDE SIG I KRIGSMINISTERIET I TRE MÅNEDER
MENS STANTON FASTHOLDT SIT EMBEDE SOM KRIGSMINISTER,
BLEV JOHNSON DEN FØRSTE PRÆSIDENT, DER BLEV STILLET FOR EN RIGSRET.
"Kære general Grant."
ADLYD IKKE THOMAS. FASTHOLD POSITIONEN. BESKYT DEMOKRATIET!
JOHNSON VAR ÉN STEMME FRA AT BLIVE FJERNET FRA POSTEN.
MEN HAN FORMÅEDE IKKE AT BLIVE GENVALGT.
JOHN SURRATT JR. BLEV UDLEVERET TIL USA, MEN BLEV IKKE DØMT.
MØDE! - J. SURRATT J. WILKES BOOTH - OPRØRET
HAN AFHOLDT MØDER I HELE LANDET, HVOR HAN PRALEDE MED SIN FORBINDELSE TIL BOOTH.
MARY SIMMS VAR ET AF TI SORTE VIDNER, DER MODIGT VIDNEDE IMOD DR. MUDD.
HENDES VIDNESBYRD BLEV GENGIVET I TRANSSKRIPTIONEN AF RETSSAGEN.
FEM MÅNEDER EFTER RETSSAGEN BLEV DET 13. FORFATNINGSTILLÆG RATIFICERET,
HVORMED SLAVERIET BLEV OPHÆVET I USA.
SEKS MÅNEDER SENERE BLEV DET 14. FORFATNINGSTILLÆG VEDTAGET,
OG DER BLEV GIVET MEDBORGERSKAB OG LIGE BESKYTTELSE TIL SORTE AMERIKANERE.
Godt.
- Du skal ikke være nervøs. - Jeg er meget nervøs.
JULEAFTEN FIRE ÅR EFTER ATTENTATET
- Hvordan har du det? - Godt.
Kommer du ned til morgenmad, eller skal jeg hente noget?
Nej, jeg kommer ned.
Hvad er der?
Nyt fra domstolen.
Din nominering er blevet bekræftet.
Vis mig det.
Jeg hadede at se dig ofre så meget af dit helbred for at bremse Johnson.
Men nu forstår jeg det. Det var det værd.
Ved domstolene vil dine beslutninger færdiggøre dit og Lincolns arbejde.
Far, du klarede det.
Ved familien det?
Kom ned og fortæl dem det.
Farfar skal være højesteretsdommer.
Jeg...
Jeg kommer ned om lidt. Gå du bare ned.
Eddie.
Tak.
Nu færdiggør vi arbejdet.
Det er vi nødt til.
Min far døde af astmarelateret organsvigt.
Han nåede aldrig at arbejde i højesteret.
To måneder efter krigsminister Stantons død
blev det 15. forfatningstillæg vedtaget.
Det sikrer amerikanske borgere,
uanset tidligere slavestatus eller hudfarve, retten til at stemme.
DET VAR DET SIDSTE AF LINCOLNS TRE GENOPBYGNINGSTILLÆG.
Nu færdiggør vi arbejdet. Det er vi nødt til.
Tekster af: Eskil Hein