PROHLÁŠENÍ O OSVOBOZENÍ
LEE SE VZDÁVÁ!
NÁROD TRUCHLÍ
ODMĚNA 100 000 DOLARŮ! VRAH
PREZIDENT
PODLE KNIHY JAMESE L. SWANSONA
PO ATENTÁTU
BÍLÝ DŮM
Děkuji.
3 ROKY PŘED ATENTÁTEM
- Dobrý večer. - Promiňte.
Jste slečna Keckleyová?
Ano.
- Edwin Stanton. - Pan Lincoln o vás mluví v superlativech.
Děkuji.
Právě je nahoře. Willie onemocněl.
- Mám přijít jindy? - To ne.
Pan Lincoln v takových chvílích přijímá návštěvy ještě raději.
Jestli mám večírek zrušit a poslat hosty domů, udělám to.
Prosím, povězte mi. Je to vážné?
Běžte se bavit, madam.
Pojď dolů.
Přijdu. Jakmile bude spát.
Zítra by mu mělo být lépe.
Děkuji vám. Zůstanete a zatančíte si?
Tanec bychom dnes asi měli vynechat.
Ne celý večírek, jenom tanec.
- Kvůli Willieho stavu, nebo hluku? - Kvůli hluku.
- Právě usíná. - Jistě.
Tolik jste na té renovaci dřela. Běžte se bavit.
Vždycky čekám nejhorší.
Budu se modlit.
Ohromně ti to sluší.
Zbývají dny, nebo týdny?
Dny.
A žádný lék na to není?
Nic, pro co bych mohl poslat?
Nemůžu pro něj něco udělat? Nic vás nenapadá?
Ať má pohodlí.
Omlouvám se, že jsem k vaší ženě nebyl upřímný.
Ale viděl jsem, že by to neunesla.
V pořádku. Jedna noc klidu navíc.
Děkuji vám.
Podle lékaře bude ráno v pořádku.
Báječné.
Potřebuje je ještě?
Abe by je ocenil.
Můžu vám s tím pomoct?
Děkuji vám.
Pan prezident potřebuje pomoc s prosazením osvobození.
Každý si zaslouží svobodu.
„Pipe, starý příteli,
život je šňůra celé myriády loučení.“
- Jde za vámi Edwin Stanton. - Jistě, děkuji.
- Pane prezidente. - Jen dále.
Nesu vám tohle.
To je od vás milé, Edwine. Děkuji.
A já doufal, že půjde v mých stopách a bude právníkem. Ale teď...
Tati? Mám žízeň.
Vydrž.
Na.
Tak, maminka brzy přijde.
Ano? Odpočiň si, odpočívej. Nech si něco zdát.
Tak dobrá.
Tudy.
Můžete mi zavolat paní Lincolnovou? Díky.
Tak tedy budete mým ministrem války? Mým Martem?
Ano, pane prezidente.
Dobrá. Ale nejde o nijak noblesní práci a ani slávu vám zaručit nemůžu.
Já dělal dřevorubce, abych uživil rodinu.
Dřina, ale člověk má čas přemýšlet.
Pražec za pražcem. Máchnutí za máchnutím.
Hodiny utíkaly, a najednou jste vystavěl cestu.
Já se práce nebojím.
Dobře, jak byste začal?
Ovládnutím federální telegrafní sítě.
Převedl bych komunikaci pod ministerstvo války.
Přímé spojení ke generálům na frontu a do novin.
Posiloval bych morálku dobrými zprávami v tisku.
Morálka posílí odvahu, odvaha vyhraje bitvy.
Věřím, že se správnou podporou Grant a unijní vojáci dokážou zvítězit.
Vaším esem jsou telegramy?
No, ano.
Pro začátek.
Můžete začít zítra, Marte?
Ano.
Dnes začíná proces století!
- Spiklenci u soudu! - Noviny! Kupte si noviny!
Začíná proces století!
Pane ministře! Vyjádření!
- Pane ministře! - Pane ministře!
Má soud bez Bootha vůbec smysl?
Tento proces odhalí spiknutí mnohem závažnější a podstatnější
než jen čin jednotlivce.
Něco vám povím. Upřímně doufám, že až bude spravedlnosti učiněno zadost,
dokážeme se jako národ spojit a dokončit dílo,
jež započal pan prezident Abraham Lincoln, předtím než byl zákeřně zavražděn.
Tito lidé chtěli...
VOJENSKÝ SOUD
...podkopat naši ústavu
a svrhnout vládu Spojených států
prostřednictvím vraždy prezidenta Abrahama Lincolna
a pokusu o vraždu viceprezidenta Andrewa Johnsona
a ministra zahraničí Williama Sewarda.
Podáváme žalobu na doktora Samuela Mudda,
Lewise Powella, Edwarda Spanglera, George Atzerodta,
Mary Surrattovou a Davida Herolda
z účasti na vlastizradě proti Spojeným státům
po boku Johna Wilkese Bootha.
Šlo o spiknutí s cílem rozložit naši vládu
a zbavit se osob ve vedoucích pozicích, tedy prezidenta, viceprezidenta
a ministra zahraničí.
Tím tito spiklenci porušili ústavu a zákony Spojených států amerických.
Zároveň jsou z tohoto spiknutí obžalováni
John Surratt mladší, George N. Sanders...
a Jefferson Davis.
Odročeno na zítřek.
Tu vraždu jste objednal vy.
DAVISOVA CELA
Necítím lítost.
Kdybych měl bych svůj úřad vykonávat znovu, udělám to stejně.
Věřit, pane ministře, že tento soud něco prokáže, je naivní.
Že je Konfederace mrtvá.
My získáme Bílý dům
a vyvěsíme americkou vlajku.
A ta vlajka bude reprezentovat Konfederaci.
Věřím, že tahle země má na víc.
Moje věc přežívá a dýchá dál a vždycky to tak bude.
Dochází nám čas. Sehnal váš agent důkazy proti Davisovi?
Conover je ve městě, ale přišel o svoje krytí.
Sanders a montrealská CSS vědí, že dělá pro mě.
Dobrá zpráva je, že Conover byl ve skutečnosti dvojitý agent.
Pracoval i pro CSS.
Dobrá zpráva? Co je na ní dobrého? Spíš nesete špatné a ještě horší.
Je to dobrá zpráva, protože nám teď chce říct, co dřív nemohl.
Takže vy říkáte, že muž, který možná mohl spiklence zastavit,
je nejjistější cestou k jejich usvědčení.
Copak bychom ho poslouchali?
Co tvrdí, že ví?
Údajně byl v Montrealu a slyšel jejich debatu
o událostech vedoucích k 14. dubnu.
A prý má u sebe dokument,
který agenti CSS označují za „psaní od mazlíčka“.
Od mazlíčka?
Co se tím myslí?
Davisova přezdívka pro Bootha.
Jefferson Davis nazýval Johna Wilkese Bootha mazlíčkem?
Mazlíčkem.
Conover je náš korunní svědek. Musíme ho sem dostat.
Můžete jít, slečno Simmsová.
Děkuji vám a tak dále.
Avšak obhájce udělá cokoli, aby získal navrch.
Bude naznačovat, že jste hloupá nebo lhářka nebo oboje.
Když jsem přežila bič, slova přežiju taky.
Jaké máte vzdělání?
Umím číst. Ale do školy jsem nikdy nechodila.
Nechodila jste do školy?
Jak potom máme věřit,
že chápete rozdíl mezi faktem a fikcí,
když nemáte žádné formální vzdělání?
- Pane, já nemohla... - Nemám další otázky, Vaše Ctihodnosti.
Snad mě nechá říct víc.
Je možné, že ne.
Powell měl na hlavě hnědý klobouk sražený přes oko.
Koukal na mě, tak jako teď.
Kolik vám je?
Asi 29 nebo 30.
Neznáte svůj věk přesně?
Lidé jako já, narození do otroctví, žádné datum narození nemají.
Ale vím, že pokus o vraždu mého zaměstnavatele byl naplánovaný.
Powell mě oklamal pravou dózou z lékárny.
Pan ministr Seward díkybohu přežil.
Ale jsem si jistý, že ho Powell chtěl zabít.
Pan Spangler mi přikázal hlídat koně.
Čekat s ním za divadlem.
Namítl jsem, že musím prodávat.
- Řekl, že nemám na výběr. - Copak nemáme na výběr vždycky?
Myslím,
že když jistí muži rozkazují tím tónem...
Byla to výhrůžka.
A vy tedy tvrdíte, že pan Spangler hlídal Boothova koně
a otevřel mu dveře?
Přísahám na Bibli.
Vážně je to pravda.
Jsem asistent ministra války a odborník na telegrafii.
Můžete nám sdělit, k čemu slouží tento přístroj?
Jde o předmět doličný číslo 59, Vaše Ctihodnosti.
Jde o dekodér. Slouží k rozluštění šifer.
Kde jste tento dekodér získal?
V kanceláři pana Benjamina.
To je konfederační ministr zahraničí z Richmondu.
Děkuji.
A nyní buďte tak laskav,
tady máme úryvek šifry pod číslem sedm.
Byl nalezen v hotelovém pokoji Johna Wilkese Bootha.
A porovnejte ho prosím s tou druhou šifrou.
Jsou totožné.
Už jsem je prošel a porovnal.
Nemáte o tom žádné pochybnosti?
Jsem národní odborník.
Proč by měl Booth v pokoji konfederační šifru?
To zodpoví jen obžalovaní.
Nemám další otázky.
Víme, že Booth byl herec.
Nemůže předmět číslo sedm být pouhá rekvizita?
Jeho zbraň rekvizita nebyla.
Klid!
Jmenuji se Jeremiah Dyer.
Jsem pastor z Bryantownu.
Znám Sama Mudda už od raného mládí.
Víte, jakou má pověst?
Řekl bych, že Muddova pověst je bez poskvrnky.
Popište soudu, jak pan doktor Mudd zacházel se svým služebnictvem či otroky.
Moc se nenadřeli.
- Jsou považovaní za lenochy? - Říká se to o nich.
Když jste na jeho farmě pracoval jako oráč, jak s vámi zacházel?
Prvotřídně.
A jak dlouho znáte Mary Simmsovou?
Od jejího dětství.
Byli jsme přátelé.
Ale když dospěla,
všichni v okolí pochopili, že jí nemají věřit.
Lže. Hodně.
A na druhé straně pan doktor Mudd přivádí na svět děti a zachraňuje životy.
Bělochů i ostatních.
Je dobrý člověk.
Nevím, jestli budu stačit.
Mary, poslouchejte.
Tohle prostě nebude snadné, ale dostanete svou příležitost.
- Ano? - Ano.
Zůstaňte klidná.
Budeš svědčit?
Jsem sama proti spoustě mužů.
A říkají nesmysly, jako třeba že je Mudd laskavý.
A že jsem lhářka.
Mám u federálního soudu vystoupit proti bělochovi?
Jiné pro mnohem míň pověsili.
Nechceš, aby věděli, čeho je schopný?
Klidně jim řekni, co mi Mudd udělal.
Nemůžu vyprávět cizí příběh.
Co vás trápí?
Dělají z ní lenocha. A lhářku.
Já jsem jenom sluha a mrzák, tak co asi budou říkat o mně?
Vaše vyprávění o tom, co vám Mudd provedl,
ten příběh nám ukazuje, co je opravdu zač.
Ale nikdo se to nedozví, když to neřeknete.
Máte k tomu příležitost.
Nechám vás o tom popřemýšlet.
Děkuji vám, že jste mi poskytl imunitu.
Slibuji, že ohledně Surrattových, Bootha a všech z toho penzionu
řeknu celou pravdu.
Dobře. Uvidíme se v soudní síni.
Jestli nepromluvíš, můžeme prohrát.
Prosím tě.
Milo bude svědčit.
Dobře.
Můžu s vámi počítat?
Dorazím tam.
- Můžeme ještě zkoušet? - Ne, nechci to přehnat.
Zvládnete to.
Uvidíme se v soudní síni.
Ano.
Pane ministře.
Posaďte se.
Baker říkal, ať se před soudem stavím.
Jak můžu pomoci?
Pane Weichmanne?
Asi vím, proč jste byl na zkoušce zamlklý. Můžu s vámi mluvit?
Myslím si, že o těch prezidentových vrazích víte víc
než říkáte.
A proč si to myslíte?
Doktor Mudd říkal, že jste se Surrattem trávil hodně času.
A že se s Boothem a Surrattem sešel po té lednové schůzce ve Washingtonu.
Mudd, Booth a Surratt se znali už před dubnem.
A mám dojem, že je tu něco, o čem moc nechcete mluvit.
Když řeknu, že se znali už před atentátem,
nikdo mi neuvěří.
Já řeknu totéž.
Nejen...
Nejen to.
Pokud se obrátí proti mně, prosím vás...
Prosím, řekněte, proč mi věříte.
- Řekněte mi o tom dopisu. - Věřím, že máte podklady pro vlastizradu.
Pane Simmsi, potvrďte soudu,
že jste býval otrokem obžalovaného Samuela Mudda.
Ano. Byl jsem jeho tesař.
Jak se z vás stal mrzák?
- Doktor Mudd mě střelil do nohy. - To nikdy!
Uklidněte ho, nebo ho vykážu.
Sednout. Ticho, jinak budete muset pryč.
Je to lhář.
Proč vás doktor Mudd střelil?
Jednou prostě...
No, asi se mu nelíbil můj tón.
Střelil mě do stehna pro nic za nic. Jako by to byla kratochvíle.
Děkuji vám, to je vše.
Obžaloba povolává Mary Simmsovou.
Slečno Simmsová...
můžete soudu potvrdit, že i vy jste bývala otrokyně
zatčeného doktora Samuela Mudda?
Ano. Byla jsem jeho hospodyně.
A potvrďte soudu, že jste slyšela, jak se se sousedem baví
o prezidentovi Abrahamu Lincolnovi.
Jeden soused doktoru Muddovi řekl: „Abe Lincoln, ten starej zkurvysyn.
Měl být už dávno po smrti.“
Doktor Mudd odpověděl: „Taky si myslím. Být to na nás, je mrtvý.“
Ach tak.
A potvrďte soudu, zda doktor Mudd u sebe doma ubytoval nějaké návštěvy.
Ano, konfederalisty. V šedých uniformách.
A poslal mě k nim s proviantem.
Jeho slovy, řekl mi: „Postarej se o ně.“
Poslední věc. Vybavíte si, kdo Mudda navštěvoval minulé léto nejčastěji?
Ano. John Surratt.
Většinou se zdržel od soboty do pondělka.
Cestoval mezi Richmondem a Montrealem.
Děkuji vám.
Pokud jste se toho nechtěla účastnit, proč jste neodešla?
Pokusila jsem se o to.
Pan Mudd mě zbičoval.
Budeme předpokládat, že má jizvy, a nebudeme žádat jejich ukázku.
Chcete nám říct, že doktor Mudd je agent Konfederace?
A jeho domov je uzlem na Tajné linii?
Ano.
A že Mudd, Surratt a Booth byli přátelé už před atentátem.
Promiňte, ale chodila jste někdy do školy?
Kdo těm jejím výmyslům věří?
Tak se zeptejte pana Weichmanna.
Sdělte svoje jméno a bydliště.
Louis Weichmann.
A bydlím v hlavním městě v penzionu,
který vlastní paní Mary Surrattová.
Matka Johna Surratta, vězeňkyně sedící tamhle.
Viděl jste někdy paní Surrattovou s obžalovanými?
Ano, s nimi všemi.
Odkud vdovu Surrattovou znáte?
Ubytoval jsem se u ní, když mě přijali na ministerstvo války.
Uniklo mi, že mí známí z penzionu plánují atentát.
Jinak bych je nahlásil.
Kdy jste naposledy viděl Johna Surratta?
Odjel pár dní před 14. dubnem.
Že prý jede hledat práci do Montrealu
a brzy se mi ozve.
Mohl pan Surratt přijít a odejít bez vašeho vědomí?
Ne, to nebylo možné.
Byli jste si blízcí už od školy?
Velice blízcí, ano.
Jak moc?
V penzionu jeho matky jsme se společně stravovali,
sdíleli jsme pokoj, taky postel a...
spali jsme spolu.
Klid!
Nikdy jste nezaslechl, o čem se Surratt a ostatní obžalovaní spolu baví?
To se stalo jen jednou,
když mě Surratt v lednu vzal do Boothova hotelového pokoje.
Byl tam pan Mudd.
Booth tvrdil, že má zájem o koupi Muddovy farmy.
Měl jste důvod o někom z nich pochybovat?
Ne, netušil jsem, proč má John u sebe zlato
po svých návratech z cest do Montrealu nebo Richmondu nebo...
Ale nikdy se mi nesvěřil, že pomáhá Konfederaci.
Děkuji vám.
Vaše Ctihodnosti, mám dobrý důvod Johna Surratta hájit.
Ale...
Všechno, co o něm řekla slečna Simmsová, mi teď dává smysl.
A věřím jí.
Dobrý tah, slečno.
Díky.
Jsem korespondent deníku New York Tribune.
Před dvěma lety jsem Bakerovi řekl,
že mám zdroj v Konfederační tajné službě v Montrealu.
Nevěděl, že tím zdrojem jsem já.
Abych si během války zajistil příjem,
shromažďoval jsem informace jak o ministerstvu války, tak o CSS.
Když se Lee vzdal, lidé v ulicích hlavního města slavili.
V Montrealu čekali na rozkaz z Richmondu.
John Surratt ho doručil, a mazlíček tak vyrazil do akce.
Mazlíček?
John Wilkes Booth.
Kdo Johnu Wilkesu Boothovi říká „mazlíček“?
V kruzích CSS se ví, že Jefferson Davis označuje Bootha za svého mazlíčka.
Ticho, prosím! Klid!
Měli jistý plán.
Sanders mi ho vysvětlil následovně.
Chtěli zabít prezidenta, viceprezidenta
a ministra zahraničí.
Jelikož ústava nepopisuje, jak v tu chvíli zvolit nového prezidenta,
nastal by chaos.
Byl to jejich plán poslední záchrany pro případ, že na bojišti prohrají.
A Sanders věřil,
že Booth ten plán zbabrá.
Poskytl jsem jednu zprávu, doručenou, ale nevyzvednutou.
Kdo byl adresátem?
George Sanders. Nyní je v Londýně.
George Sanders. Můžete ten dopis přečíst soudu?
„Mazlíček svou práci odvedl dobře.
Je v bezpečí.
A Abe je v pekle.“
Kdy jste Johna Surratta naposledy viděl v Montrealu?
Čtyři dny před atentátem.
V kuřárně v hotelu Saint Lawrence.
Měl zprávu z Richmondu.
- A její obsah? - Neviděl jsem ji.
Ale Sanders se ke mně otočil a řekl: „Tím je vše vyřízeno.“
Co tím podle vás myslel?
Že Booth dostal od Davise zelenou.
Děkuji, pane Conovere.
Jmenujete se Sanford Conover?
To není moje jediné jméno.
Zjistili jsme, že máte alias coby zprostředkovatel smluv.
James Wallace?
To jsem taky já.
A kdo je Charles A. Dunham? Odborník na padělky.
To jsem taky já.
Takže jste dvojitý agent a máte tři různá jména?
Které z těch jmen je vaše pravé?
Jdu tam, kam mě dění zavede.
Zahrnuje to i padělání důkazů?
Ne, to tedy ne.
Kdy přesně jste poprvé viděl Bootha, Surratta a Sanderse v Montrealu?
Zopakuji otázku.
Kdy jste poprvé viděl Bootha, Surratta a Sanderse v Montrealu?
Sedmnáctého října, před volbami.
To jsem poprvé viděl Bootha v Montrealu se Surrattem a Sandersem.
Jste si tím jistý?
Jsem si jistý.
Podle tohoto zápisu jste byl celý říjen ve vězení za nedovolený vstup na pozemek.
- Byl jsem nakrátko zatčen, ale ne... - Pane Dunhame, Conovere či Wallaci.
Jste podvodník?
Jak jste mohl být v montrealském hotelu i ve vězení?
Přeřekl jsem se. Šlo o jiný měsíc.
Ctihodnosti.
Zazmatkoval jsem,
ale jsem si jistý, že Jefferson Davis o plánovaném atentátu na Lincolna věděl.
Věřím, že o něm nejen věděl, ale že si ho přímo objednal.
Jakožto reportér, špeh a padělatel
máte jistě bujnou představivost.
Dopustil jste se v této síni vědomě křivého svědectví?
Nebo lžete pro zábavu?
Co na tom záleží, jaký to byl měsíc?
Nemám další otázky.
Novinky?
Ne. Žádné nemám.
Prozatím.
Ať to dopadne jakkoli, Aba jste nezklamal.
Díky obžalobě Davise a Konfederace je to venku.
Vědí, že víme, co spáchali.
Budu spát klidně bez ohledu na verdikt.
Já budu spát, až dostanou, co si zaslouží.
Nechápejte mě špatně. To chci také.
Soudci došli k verdiktu.
Tušíte k jakému?
Vůbec.
Povstaňte.
Posaďte se.
Ať už ostatní věří čemukoli,
já sám jsem přesvědčen,
že Jefferson Davis je usvědčen z viny na tomto spiknutí stejně jasně
jako John Wilkes Booth,
jehož rukou Davis Lincolna zabil.
Avšak náš panel rozhodl, že obvinění ze spiknutí za účelem vlastizrady
nejsou dostatečně průkazná.
Naše komise věří, že rukou Johna Wilkese Bootha
spiklenci z Richmondu a Montrealu zasadili smrtící ránu,
jež připravila republiku o jejího nejvyššího obránce.
Spiklenci naplnili zemi od oceánu k oceánu
podivným hlubokým žalem.
Ale maření důkazů a procesní nedostatky
našemu panelu znemožnily vydat spravedlivý rozsudek
ve věci vlastizrádného spiknutí, které vedlo k atentátu.
Důkaz pro něj musejí získat budoucí vyšetřování a dějiny.
Máme však verdikt pro zde přítomné obžalované.
Rozsudek nyní přečte ministr války.
Děkuji.
Mary E. Surrattová...
vinna.
Lewis Powell, vinen.
George Atzerodt, vinen.
David E. Herold...
vinen.
Zítra budou viset.
Edward Spangler, vinen.
Odsuzuje se k šesti letům ve vězení.
A co Mudd?
Teď přijde.
A nakonec doktor Samuel A. Mudd.
Vinen.
Odsuzuje se k doživotnímu vězení a těžké manuální práci.
Klid! Ticho!
Řekl jsem pravdu.
K čemu je říkat pravdu, když ji obaluje lež?
Věděl jste, co jsem zač.
Bakere.
Nabídl vám někdo víc?
Ráno jsem obdržel podezřelý balíček z Londýna.
Kdybyste mě potřebovali, víte, kde hledat.
Dostal ho Sanders.
- Pane ministře, na slovíčko. - Pane ministře.
- Pánové. - Bylo obžalování Davise a Konfederace
- z vlastizrady moc ambiciózní? - Rozhodně ne.
Rozsudek pro Jeffersona Davise nebyl jednoznačný,
ale soud dnes večer v žádném případě Konfederaci neočistil.
Zklamal jste Lincolna?
To už nám nepoví, že ne?
A co plán obnovy?
Tisk chce vaše svolení k použití fotek z poprav.
Povoleno.
A také...
Lidé z Národního archivu si odnesli důkazy.
- Chtěli... - Dobře.
Zajímá je, proč v Boothově deníku chybí 18 stran.
Mohli by zahájit šetření.
Jako poslední ho měl Baker.
Baker tvrdí, že vy.
Ať si promluví s Bakerem.
A taky jsem si všiml, že váš krb potřebuje vyčistit.
Už jsem to zařídil.
ZA OPONOU ANEB TŘICET LET V OTROCTVÍ A ČTYŘI V BÍLÉM DOMĚ
HOTOVOST NEBO ŠEKY PROSÍM
...osobně pročtu vaši přihlášku.
Jakou přihlášku?
Pan Howard založil univerzitu pro barevné.
Vysokou školu humanitních studií a řemesel.
Až splním požadavky, položím vám ji na stůl.
Edwine.
Olivere.
Před hodinou mi Johnson řekl, že propustí půl ministerstva.
Vytáhl, že ví o naší pomoci osvobozeným pod záštitou ministerstva války.
Obávám se, že něco chystá. Netuším co.
Dobře, díky.
Myslím, že už je načase. Můžeme?
Ano.
Nuže...
Dámy a pánové, vítejte.
Všem vám děkuji, že jste dorazili.
Dnes večer jsme přišli
oslavit vydání pozoruhodné knihy slečny Keckleyové
a vybrat peníze pro Společnost pomoci pašovaným,
kterou Elizabeth založila.
Nyní Kancelář osvobozených, v čele se statečným Oliverem Howardem,
v podstatě kopíruje klíčové snahy slečny Keckleyové.
A dokud úsilí Kanceláře není podporováno prezidentem,
musíme se nadále spoléhat na prostředky a podporu slečny Keckleyové,
abychom pomohli nedávno osvobozeným otrokům začlenit se do společnosti.
Proto vás prosím o co nejštědřejší příspěvky.
Velmi obdivuji její počiny a...
Zcela upřímně, zkrátka má můj velký obdiv.
Elizabeth.
Mockrát děkuji, pane ministře.
Vaše příspěvky pokryjí to nejnutnější pro lidi v nouzi.
Mí bratři a sestry sem často přicházejí, aniž by byli na nový život připraveni.
Nebýt štědrosti paní Lincolnové
a pana Abrahama Lincolna...
Ať odpočívá v pokoji.
Poskytovali pomoc už mnohokrát, a proto jsem je zahrnula i do své knihy,
Třicet let v otroctví a čtyři v Bílém domě.
To je ode mě vše. Tak. Veškeré dnešní příspěvky budou rozdány.
A znovu díky, že jste přišli. Bavte se.
Slušná účast.
Zval jste Lorenza Thomase?
Neuklidil jste ho do Arkansasu? Proselhával se až nahoru?
Co tady chce?
Myslím, že mě Johnson nahradí.
Podrž mi to.
Pane prezidente.
Díky, že jste přišel.
- Lorenzo. - Edwine.
Chci něco probrat.
Prosím.
Pokusil jste se mi překazit večírek, tak vám to teď oplácím.
Edwine, mám v úmyslu stáhnout vaše muže z Jihu.
Vím, že moje rozhodnutí budete ignorovat, protože by ukončily váš plán obnovy.
Nevadí.
Rozhodl jsem se vás nahradit Thomasem.
Zítra ten rozkaz vyšle.
Američané nejsou na ty vaše plány připraveni.
Země se zmítá v nepokojích.
Mohl jsem vás obvinit.
Ale neobvinil.
Pokud mě odstraníte takto,
Kongres zahájí šetření a podá na vás ústavní žalobu.
Ať mě Kongres klidně vyzve na souboj.
Pojďte, já vám to tam ukážu.
Pane prezidente.
PLÁN OBNOVY A ZNOVUSJEDNOCENÍ SPOJENÝCH STÁTŮ AMERICKÝCH
Potřebuji vaše klíče.
Samozřejmě.
Dal jsem je...
Někam.
Najdu je.
Marte, dále.
DEN PŘED ATENTÁTEM
Mám ještě počkat?
Ne.
Má hodinka je u konce.
Mluvil jsem skrze modlitbu s Williem.
Je to stejně okouzlující rošťák jako vždy a četl jsem mu z jeho oblíbeného románu.
Tahle hodinka truchlení jednou do týdne mi vážně hojí srdce, krotí moje city.
Ještě jsem vám za ten rituál nepoděkoval, tak děkuji teď.
Tak co máte tak důležitého,
že to nepočká, až se vrátím do kanceláře?
Vzdal se nám Lee podruhé?
Ne, to ne.
Už vím.
Jefferson Davis obrátil
a chce do naší vlády.
Ne.
Abe, jak víte...
když jsem vstoupil do vlády, s Ellen jsme oplakávali svého syna Jamese.
A ona mě v přijetí vaší nabídky podpořila celou svou bytostí.
Byly to táhlé roky a práce pozdě do noci.
A nyní, když jsme s Boží pomocí konečně zvítězili...
Zkrátka, chtěla by mě mít doma.
Vy chcete rezignovat?
Ano.
Ellen přece ví, že naše práce není hotová, jen protože Lee zamával utěrkou.
To ví.
Musím vrátit na první místo svou rodinu
a samozřejmě budu nápomocný komukoli, koho jmenujete na moje místo.
Marte, vaši rezignaci nemůžu přijmout.
A nevěřím, že to vážně chcete.
Celou dobu vám víc leží na srdci plán obnovy než vítězství.
Teď vás potřebuji nejvíc.
A mohl byste navrhnout dovolenou.
My chceme konečně vyjet do Kalifornie.
Mohli bychom zajít na pláž.
Pojeďte s námi.
Ano, až prosadíme dodatky. Možná příští léto.
Můžete Ellen říct, že letos budete mít volné Vánoce.
Na svátky vás má doma.
Abe, je duben.
Abe, obětoval jsem vám a tomuto úřadu tři roky.
Jsem si jistý, že má opatření...
Plán obnovy je náročnější než ukončení války.
Jste naší hlavní oporou.
Chápete situaci v národě lépe než kdo jiný.
Nechci si to ani představit. Přeji si a země potřebuje, abyste zůstal.
Nemůžete odejít.
Ještě vám zbývá závěrečný akt.
Slyšel jsem správně, že máte rád skotskou?
Kdybyste měl zájem, mám tu schovanou třicetiletou.
Je ve spižírně tamhle v chodbě.
Pěkně uleželou skotskou neodmítnu.
Tak ji otevřeme.
Hned vpravo za rohem.
- Tu neminete. - Dobře.
Chcete překazit plán obnovy?
Jen přes mou mrtvolu.
Edwine. Otevřete ty dveře, Edwine.
Edwine?
Edwine, jsem ministr války! Do čtyřiadvaceti hodin je tady armáda!
STANTON SE NA MINISTERSTVU VÁLKY ZABARIKÁDOVAL NA TŘI MĚSÍCE.
SVOU POZICI MINISTRA VÁLKY SI UDRŽEL.
JOHNSON BYL PRVNÍM ÚSTAVNĚ ŽALOVANÝM PREZIDENTEM.
„Drahý generále Grante.“
THOMASE NEPOSLOUCHEJTE.
ZŮSTAŇTE NA SVÝCH POZICÍCH.
OCHRAŇUJTE VOLEBNÍ PRÁVO!
JOHNSON ZŮSTAL V ÚŘADU O JEDINÝ HLAS.
NÁSLEDUJÍCÍ VOLBY VŠAK PROHRÁL.
JOHN SURRATT MLADŠÍ BYL VYDÁN DO SPOJENÝCH STÁTŮ,
NIKOLI VŠAK USVĚDČEN.
MANIFESTACE – J. SURRATT
POŘÁDAL MANIFESTACE NAPŘÍČ AMERIKOU,
NA KTERÝCH SE CHLUBIL SVÝM NAPOJENÍM NA BOOTHA.
MARY SIMMSOVÁ PATŘILA MEZI 10 ČERNOŠSKÝCH SVĚDKŮ,
KTEŘÍ ODVÁŽNĚ SVĚDČILI PROTI DR. MUDDOVI.
JEJÍ SVĚDECTVÍ BYLO ZACHYCENO V ZÁPISU ZE SOUDNÍHO JEDNÁNÍ.
5 MĚSÍCŮ PO PROCESU BYL SCHVÁLEN 13. DODATEK,
ČÍMŽ BYLO VE SPOJENÝCH STÁTECH ZRUŠENO OTROCTVÍ.
HOWARDOVA UNIVERZITA
O 6 MĚSÍCŮ POZDĚJI BYL SCHVÁLEN 14. DODATEK,
JENŽ AFROAMERIČANŮM ZARUČUJE OBČANSTVÍ A ROVNOU OCHRANU PODLE ZÁKONA.
Dobře.
- Neboj se. - Bojím se strašně.
ŠTĚDRÝ DEN, 4 ROKY PO ATENTÁTU
- Jak je vám? - Dobře.
Sejdete na snídani dolů, nebo mám přinést tác sem?
Ne, sejdu dolů.
Copak?
Zpráva ze soudu.
Potvrdili vaši nominaci.
Ukaž.
Víte, strašně nerad jsem přihlížel, jak obětujete zdraví,
abyste Johnsona zadržel.
Ale už to chápu.
Stálo to za to.
Coby soudce dokončíte svou a Lincolnovu práci.
Dokázal jste to, otče.
Rodina už to ví?
Přijďte jim to oznámit.
Dědeček je členem Nejvyššího soudu.
Hned...
Hned přijdu. Běž napřed.
Eddie.
Děkuju.
Teď to dotáhneme do konce.
Musíme.
Otec zemřel na selhání orgánů v důsledku astmatu.
Na Nejvyšší soud už nenastoupil.
Dva měsíce po smrti pana Stantona
byl ratifikován 15. dodatek ústavy.
Zaručuje všem americkým občanům
volební právo bez ohledu na to, zda byli otroci nebo jaké jsou rasy.
JEDNALO SE O POSLEDNÍ Z TROJICE LINCOLNOVÝCH DODATKŮ V RÁMCI OBNOVY.
Teď to dotáhneme do konce. Musíme.
Překlad titulků: Růžena Svobodová