‫קר.‬
‫שוב השארתי את החלון בחדר המלון פתוח?‬
‫לעזאזל.‬
‫התעוררת, אדוני?‬
‫היי.‬
‫את בכלל יודעת מי אני?‬
‫אודה שיניצ'ירו, יפני דור שני בקוריאה.‬
‫השם הקוריאני הוא קים גוואנג-איל.‬
‫לא באת לפני שלושה ימים לסיור תיירותי?‬
‫מישהו מנאגויה שלח אותך?‬
‫או סאקאגוצ'י מטוקיו?‬
‫או שזה היה מר צ'וי מבוסאן?‬
‫טוב, אתה ממש פופולרי.‬
‫לכן‬
‫היית צריך לחיות חיים טובים יותר,‬
‫אם רצית למות מוות טבעי, אדוני.‬
‫כבר שמעתי עלייך פעם.‬
‫מתנקשת מיומנת מקוריאה.‬
‫השמועות ודאי נכונות‬
‫אם שלחו רק אותך לטפל בי,‬ ‫אודה שיניצ'ירו, טיגריס הקנסאי.‬
‫אנשי היאקוזה כל כך יומרניים.‬
‫זו לא יומרנות. זו הגאווה שלי כסמוראי.‬
‫אלוהים.‬
‫אז אתה מבין קוריאנית!‬
‫אבל אני תוהה...‬
‫למה חיכית שאודה שיניצ'ירו יתעורר?‬
‫טוב, התכוונתי לחסל אותך קודם,‬
‫אבל התחרטתי.‬
‫אם זה לא סיפור ארוך מדי, אשמח לשמוע אותו.‬
‫בטח, אני מניחה.‬
‫אז אדבר בשפה פשוטה.‬
‫יש לי בת.‬
‫היא יפה בדיוק כמוני.‬
‫מה?‬
‫אבל היא יודעת גם להיות חצופה.‬
‫בכל מקרה,‬
‫צפינו בחדשות בסוף שבוע.‬
‫הסנאטור או ג'אונג-סיק,‬ ‫המועמד החדש לראשות הממשלה,‬
‫מכחיש טענות לפיהן בנו, או,‬ ‫התקבל במרמה לאוניברסיטה למוזיקה.‬
‫התובעים זימנו את או כדי להתחיל בחקירה.‬
‫האנשים האלה...‬
‫כולם רוצים לשלוח את ילדיהם לבית ספר טוב.‬ ‫כאילו הם לא היו עושים אותו דבר. ברצינות...‬
‫זאת אומרת...‬ ‫אני לא אומרת שמה שהוא עשה זה בסדר,‬
‫רק שכל הורה היה מרגיש אותו דבר.‬
‫אבל זה לא הוגן.‬
‫אין הרבה דברים הוגנים בחיים.‬
‫אם מישהו מתקבל ככה לאוניברסיטה,‬ ‫זה אומר שמישהו אחר לא התקבל.‬
‫ואם זאת הייתי אני?‬
‫עדיין היית אומרת את זה?‬
‫במקומך, הייתי מלמדת את הילדה שלי‬ ‫להתחרות בהגינות,‬
‫ולא סתם מטיפה לה כמה לא הוגן העולם.‬
‫בת יוצאת דופן למדי.‬
‫נכון?‬
‫לפעמים אנחנו ממש יכולים ללמוד מילדים.‬
‫אני מסכים.‬
‫לכן אני אתחרה בהגינות היום.‬
‫את בסדר עם זה? עוד תתחרטי על כך.‬
‫מעולה!‬
‫אני רואה שגם את סמוראית.‬
‫העניקי לי מלבוש,‬ ‫כדי שאקבל אותך בכבוד הראוי.‬
‫מה שתגיד.‬
‫פשוט תגיד שקר לך.‬
‫החרב שלך נראית ישנה. רוצה משהו חדש?‬
‫כמובן,‬
‫נשים לא יודעות הרבה על חרבות.‬
‫ה"וואקיזאשי" הזו חושלה לפני 400 שנה‬
‫על ידי אקיהירו,‬ ‫יוצר החרבות הגדול ביותר בשוגונות אדו.‬
‫עבור סמוראי,‬
‫זוהי יצירת אומנות גדולה,‬ ‫הקרובה לגביע הקדוש.‬
‫מה את חושבת?‬
‫נכון שזה מרשים?‬
‫קניתי את זה ב-30,000 וון בסופר.‬
‫בואי נראה.‬
‫שנתחיל?‬
‫את מרשימה.‬
‫כן, אני יודעת.‬
‫את יכולה להיות גאה בעצמך.‬
‫יש רק שלושה אנשים בכל יפן‬ ‫שיכולים להילחם ככה‬
‫מולי, אודה שיניצ'ירו.‬
‫את פורשת?‬
‫פסק זמן.‬
‫תן לי לשדרג נשק.‬
‫כרצונך.‬
‫אין מקריות בניצחון.‬
‫אלף יום כדי לחשל את הרוחות...‬
‫עשרת אלפים יום כדי לצחצח אותן.‬
‫רק אחרי התרגול הזה...‬
‫כלבה מזדיינת...‬
‫מצטערת.‬
‫אני חייבת להספיק ללכת לחנות.‬
‫- קיל בוק-סון -‬
‫אוי ואבוי. מתי הספקת לנבול ככה?‬
‫היית צריך להגיד לאימא.‬
‫בתי, בוקסון, עישנה סיגריות.‬
‫זה נעשה מתוך סקרנות,‬ ‫כילדה צעירה שלא יודעת כלום.‬
‫כפי שאני סולח על חטאי בתי,‬
‫אלוהים, אנא סלח על חטאיי.‬
‫אמן.‬ ‫-אמן.‬
‫קחי.‬
‫תאכלי אותה.‬
‫את צריכה לבלוע אותה.‬
‫חזרת מאוחר.‬
‫מתי התחלת לעשן?‬
‫לשתות זה אולי בסדר,‬ ‫אבל שום דבר טוב לא יוצא מעישון.‬
‫אל תעשי את זה.‬
‫זה כמו שתגידי‬ ‫שיש לציית לחוקי התנועה כשאת חוצה באדום.‬
‫זה לא מאוד משכנע, נכון?‬
‫מתי התחלת לעשן?‬
‫רוצה לעשן איתי?‬
‫די לנסות להיות אימא מגניבה.‬
‫אני אהרוג אותה.‬
‫גיל ג'ה-יונג.‬
‫סליחה שטרקתי את הדלת. ואני אפסיק לעשן.‬
‫מה?‬
‫רצית להגיד משהו?‬
‫טוב, תעזרי לי לבחור מה ללבוש‬
‫למפגש ההורים מחר.‬
‫אה, המפגש הזה.‬
‫זה לא סתם מפגש‬
‫שבו אימהות תוקפניות בבתי ספר פרטיים‬ ‫מתרברבות בכסף ובילדים שלהן?‬
‫כולם מגיעים לארצות הברית מסיבה מסוימת.‬
‫גם אנחנו נסענו להוואי בשנה שעברה.‬
‫האוכל היה טוב, והיה הרבה מה לעשות,‬
‫אבל יש יותר מדי קוריאנים.‬
‫לילדים קשה לשפר את האנגלית שלהם.‬ ‫-שמעתי שכולם נוסעים למחנות בסינגפור.‬
‫אל תחשבי על זה בכלל.‬
‫לשם הולכים ילדים ממוצעים.‬
‫אין להם שם פעילויות העשרה טובות.‬ ‫-אני מבינה.‬
‫אז לאן היית ממליצה לנסוע בימינו?‬
‫אה, נכון.‬
‫למה את וג'ה-יונג לא נסעתן לשום מקום בקיץ?‬
‫בקיץ הזה?‬ ‫-כן.‬
‫אה, הייתי בנסיעת עסקים.‬
‫אני בטוחה שקשה לך יותר, כי את לבד.‬
‫אני מתכננת לנסוע הפעם, בטוח.‬
‫סו-רה שלנו אומרת לי לדאוג גם לג'ה-יונג.‬
‫אבל במה אמרת שאת עוסקת למחייתך?‬
‫אני עובדת בחברת להפקת אירועים.‬
‫אירועים? איזה סוג של אירועים?‬
‫מוקדם יותר הבוקר בסיאול,‬
‫אדם בשנות ה-40 לחייו נמצא מת מירייה‬
‫באמצע גשר דונגהו, כשבוצעו בו עבודות בנייה.‬
‫הוא זוהה כיפני שנולד בקוריאה,‬ ‫קים גוואנג-איל,‬
‫שהגיע לקוריאה לפני שלושה ימים.‬
‫אחרי שהתגלה שמדובר באודה שיניצ'ירו,‬
‫מנהיג ארגון היאקוזה שבסיסו בקובה, יפן...‬
‫אתה מבין, היא שוב לא נצמדה לתסריט.‬
‫איך נצליח לסדר את הבלגן‬ ‫אם היא משתמשת באקדח במופע ביתי?‬
‫הממשלה היפנית עדיין לא...‬
‫אני לא חושב שזה היה מהלך רע.‬
‫למה לא?‬
‫כמו שכולכם יודעים, פשעים שאקדח מעורב בהם‬ ‫אינם שכיחים בקוריאה.‬
‫בהתחשב בעובדה זו,‬
‫סביר להניח שזו הייתה תוצאה‬ ‫של מאבקי הכוח ביאקוזה היפנית.‬
‫לא ברור אם כנופיות קוריאניות מעורבות...‬
‫את רואה?‬
‫מי יחשוד באשתו הכועסת‬ ‫של איש יאקוזה בוגדני?‬
‫כדי לסכם את החקירה שלנו...‬ ‫-אלוהים.‬
‫אתה תמיד רך מדי עם בוקסון, אחי.‬
‫יפני דור שני בקוריאה,‬
‫שמוכר בשמו היפני, אודה שיניצ'ירו,‬ ‫כמו גם בשמו הקוריאני, קים גוואנג-איל...‬
‫אתה פה.‬
‫ברוך הבא.‬
‫בחיי, היא יכולה לחתוך דרך סלע כמו חמאה.‬
‫בוקסון! הכבוד שלי נתון לך.‬
‫נהנית איתה?‬ ‫-כן.‬
‫גברתי, את חושבת שאי פעם אוכל לבצע מופע‬
‫שיגיע לחדשות בפריים-טיים, כמו שאת עשית?‬
‫אתה עדיין צעיר.‬
‫נכון. תרים את הראש, יון-סאוק.‬
‫גם הדור שלנו יקבל הזדמנות.‬
‫אולי מתישהו במאה ה-23.‬
‫למה מין-סאוק לא פה היום?‬
‫כן, הוא מת.‬ ‫לפני שבועיים, בנסיעת עסקים לסין.‬
‫אלוהים, הייתי אמורה‬ ‫להזמין אותו לארוחת ערב.‬
‫די לדבר על המתים.‬ ‫ספרי לנו עוד על המופע האחרון שלך.‬
‫הבחור מהיאקוזה באמת היה כמו שאמרו?‬
‫הוא היה חזק?‬
‫איך הוא היה?‬
‫הוא היה חזק מאוד.‬
‫בקרב ראוי, אולי הייתי מפסידה.‬
‫השיא שלי כבר בטח מאחוריי.‬
‫די!‬ ‫-אין סיכוי!‬
‫אבל זה לא שאנחנו בתחרות.‬ ‫מה זה חשוב אם הם חזקים או חלשים?‬
‫מה שחשוב זה למצוא את החולשות שלהם.‬
‫גם אם צריך ליצור להם אחת.‬
‫כמו שקיל בוקסון אמרה פעם,‬ ‫"ראשית, מצאו את החולשה.‬
‫"אם אין כזו בנמצא, יש ליצור אותה!"‬
‫כן!‬ ‫-למה הוא ממשיך לעשות את זה?‬
‫שוב אני לומד ממך, עלמתי.‬ ‫-באמת, איש-גוואנג קטן שלי?‬
‫כל כך מגעיל!‬ ‫-איזה דביל.‬
‫אבל כמה משלמים לך על מופע גדול כזה?‬
‫מספיק כדי להזמין את כולכם למשקה היום.‬ ‫-בחייך, את יכולה לספר לנו.‬
‫אם את לא רוצה להגיד בקול רם,‬
‫רק תכתבי את המספר הראשון.‬
‫בוקסון מרוויחה ממופע אחד‬ ‫יותר ממה שאני מרוויח משבעה בחברה שלי.‬
‫אי אפשר להשוות את החברה שלך ל-MK.‬ ‫MK הוא תאגיד גלובלי.‬
‫אתה בר מזל אם אתה יכול לעבוד.‬
‫אני לא יכול לעבוד, כי אני לא שייך לחברה.‬
‫הכול הודות לחוקים‬ ‫ש-MK קבעו לפני שבע שנים, נכון?‬
‫אני טועה?‬
‫יש... אמרה ישנה.‬
‫"הרג אחד יציל אותך‬ ‫פי שלושה יותר מכמות הסבלנות."‬
‫אנחנו, הנוכחים כאן,‬ ‫מקצוענים שמיישמים בפועל את המילים הללו.‬
‫אנחנו לא סתם עובדים‬ ‫באיזו סוכנות בילוש ישנה.‬
‫אנחנו גם לא גנגסטרים מיושנים,‬ ‫שלבושים בחליפות חסרות טעם.‬
‫הייתה לנו גאווה בעבודתנו.‬
‫ההרג‬
‫הפך לעסק גלובלי,‬ ‫והרווחנו את הכבוד שמגיע לנו.‬
‫עד שאותם חובבנים ללא חברה‬
‫הרסו את המוניטין שלנו‬ ‫בכך שהרגו אפילו ילדים תמורת כסף קטן.‬
‫הסיבה שאנחנו במצב מצער שכזה...‬
‫היא שאין חוקים בתעשייה הזאת.‬
‫לכן,‬
‫אני מציע לכם מערך של כמה חוקים פשוטים.‬
‫יש לי שאלה.‬
‫אם נבחר את מי להרוג‬ ‫תוך שמירה על החוקים הללו,‬
‫לא נהיה אלה שמאבדים את עבודתם?‬
‫זה יטיב רק עם חסרי החברה.‬ ‫-אתה ודאי מי שהקים חברה לא מזמן.‬
‫היא עדיין קטנה מאוד. אני הסמל שין, אדוני.‬
‫זו נקודה טובה.‬
‫מסיבה זו,‬
‫החוקים חייבים להיות כאלה‬ ‫שחסרי החברה לעולם לא יוכלו לשמור עליהם.‬
‫כך נוכל להצדיק את ההיפטרות מהם.‬
‫עכשיו, יש שלושה חוקים בדיוק.‬
‫הראשון,‬
‫אסור להרוג קטינים.‬
‫השני, תקבלו אך ורק מופעים‬ ‫שקיבלו היתר מהחברה שלכם.‬
‫השלישי,‬
‫אתם תמיד חייבים לנסות לבצע‬ ‫את המופעים שקיבלו היתר מהחברה שלכם.‬
‫אם תסכימו לשלושת החוקים הללו,‬
‫החובבנים ללא חברה כבר לעולם לא יוכלו‬
‫לעבוד שוב בתעשייה הזו.‬
‫אני מסכים!‬
‫אני מסכים לחלוטין!‬
‫איך יכולתי לדעת בזמנו‬
‫שיכרתו לי את היד ויעיפו אותי מהחברה?‬
‫החברה שלי התרסקה‬ ‫בניסיון לשמור על החוקים הללו,‬
‫ואפילו עדיין לא קיבלתי‬ ‫את הפיצויים שלי, לעזאזל.‬
‫יש לי שאלה.‬
‫למה כל החוקים הללו נקבעו על ידי בעלי הכוח?‬
‫התשובה היא שהחוקים‬ ‫מחזקים אפילו יותר את בעלי הכוח.‬
‫החוקים היו בסך הכול‬ ‫דרך עבור MK ליצור מונופול בתעשייה, לא?‬
‫תראה, חוץ מסמל שין,‬
‫כל שאר החברות הפכו לחנויות משפחתיות.‬ ‫כולם פוחדים מהצל של MK.‬
‫גם אתה איש MK.‬
‫לכן אני יכול ללכלך עליהם.‬
‫הם מדרגים אותנו איך שהם רוצים,‬ ‫כדרג א', ב', ג' או ד'.‬
‫אז רק העשירים מתעשרים,‬
‫בזמן שעל כולנו כופים להיות אסירי תודה‬ ‫על הפירורים שהם משאירים מאחור.‬
‫לקבל תשלום לפי מיומנויותיך זה בסיס חברתי.‬
‫ואו, זה נשמע כאילו אני לא מספיק טוב.‬
‫אני כבר לא הילד שהיה הולך אחרייך.‬
‫אז שלח לי סכין נוטף דם,‬
‫שאוכל לראות כמה התקדמת.‬
‫למה את מדברת על סכין נוטף דם?‬
‫אבל זה נכון שאנשים כמונו‬ ‫מתקשים בגלל חברות כמו MK.‬
‫זה נכון.‬ ‫-נראה שאני הכלבה הכי קשוחה בחדר הזה.‬
‫אז לא תצטרף ל-MK‬ ‫אם הם יגייסו אותך, הייאון-צ'אול?‬
‫להאשים את כולם כשאתה מתבוסס ברחמים עצמיים‬ ‫זו פריבילגיה לאנשים חסרי יכולת, לא?‬
‫אני מצטערת, כולם.‬ ‫כנראה שהיכולות שלי פשוט טובות מדי.‬
‫דרך אגב, מה זה אומר לשלוח סכין נוטף דם?‬
‫זה מסר ישן, שהיה קיים‬ ‫עוד לפני שהיו קיימים חוקים כלשהם.‬
‫בוא נגיד שאתה שולח לו‬ ‫סכין עם דם מרוח עליו.‬
‫זה אומר שאתה מזמין אותו לבחור זמן ומקום‬
‫לקרב עד המוות.‬
‫אבל הרעיונות הרומנטיים האלה‬ ‫הם כבר נחלת העבר.‬
‫אלה היו הימים בהם בוקסון הייתה בשיאה.‬
‫היא הייתה מפחידה מאוד בזמנו.‬
‫שיט, המכונית אפילו לא לגמרי מצוידת.‬ ‫-לעזאזל.‬
‫זוזו.‬
‫כלבה פריג'ידית מזדיינת.‬
‫היי, חמישה חזירים.‬
‫מה?‬
‫מה אמרת עכשיו?!‬
‫היי!‬ ‫-תירגע.‬
‫היי, גברת, זה לא דבר נחמד להגיד לאנשים.‬
‫אחד, שניים, שלושה, ארבעה, חמישה חזירים.‬
‫מה העניין?‬ ‫-כלבה מזדיינת קטנה...‬
‫אבל אתם לא חושבים שמישהו כמו הי-סאנג‬ ‫צריך בקלות להיות בדרג א', אפילו ב-MK?‬
‫מוניטין בצד, לא נראה לי‬ ‫שלבוקסון יהיה קל נגדו.‬
‫ברור שהמיומנויות שלו מספיק טובות.‬
‫הוא נחשב פעם לכוכב העולה ב-MK.‬
‫אבל מסיבה כלשהי,‬ ‫יושב הראש, צ'ה מין-קיו, פסל אותו.‬
‫אין עליה דם.‬
‫אני לא חושב שאוכל להתאפק עוד. אולי נשנה...‬
‫תתאפק, אני נהנית מזה.‬
‫את באמת מפסיקה?‬
‫חובה לעשן‬ ‫במהלך שנות הנעורים האומללות שלנו.‬
‫מה כל כך מאמלל אותך?‬
‫הכול, חוץ ממך.‬
‫חיי בית הספר האינטנסיביים.‬
‫החבר הטיפש שלי.‬
‫במיוחד אימא שלי.‬
‫היא תהרוג אותי אם היא תגלה עלינו.‬
‫היא כזאת מרובעת!‬ ‫-את יודעת איך אני שמורה בטלפון של אימי?‬
‫אל תגידי לי.‬ ‫-"נסיכונת."‬
‫אין סיכוי.‬
‫כל האימהות אותו דבר.‬ ‫הן מתנהגות כאילו הן אוהבות אותנו,‬
‫אבל הן ייגעלו אם הן יראו מי אנחנו באמת.‬
‫שיהיה.‬
‫גם אני לא מכירה את אימא שלי ממש טוב.‬ ‫גם היא מסתירה הרבה ממני.‬
‫מה למשל?‬
‫זה שום דבר.‬
‫מה זה?‬
‫את מסתירה משהו מ...‬
‫היי, שתיכן.‬
‫אתן לא אמורות להבריז משיעורים ולעשן ככה!‬
‫היי.‬
‫לעשן אחרי שיעור טריגונומטריה זה הכי כיף.‬
‫אנחנו הולכים לקריוקי. יש לנו גם בירה.‬
‫אדיר!‬
‫מה איתך?‬
‫תיהנו.‬
‫היי, פשוט בואי איתנו היום.‬
‫אני אהרוג אותך.‬
‫נתראה מחר.‬
‫היי, צ'אול-וו.‬
‫ג'ה-יונג שוב דחתה אותך.‬
‫היי, היא לא הייתה מפחידה בטירוף עכשיו?‬ ‫-נכון?‬
‫תראה, אפילו הוא נבהל. טיפש מזדיין.‬
‫איך קראת לי עכשיו?‬
‫היי, די עם זה. הוא מתחרפן כשקוראים לו ככה.‬
‫מה זה?‬
‫הכסף לניתוח של אביך.‬
‫לקבל כסף אחרי רק גורם לזה להרגיש מוזר.‬
‫תודה, אבל לא אוכל לקחת את זה.‬ ‫במקום זאת, אולי תישארי איתי עוד קצת?‬
‫אני לא סתם נותנת לך את זה.‬
‫תחזיר לי את הכסף אחר כך.‬ ‫-אין צורך. העניין כבר טופל.‬
‫איך?‬
‫אני רואה שאת דואגת לי.‬
‫אז את רוצה לדעת איך?‬ ‫-לא.‬
‫אני לא רוצה, אם זה אמור לעניין אותי.‬
‫בוקסון!‬
‫גיל בוקסון!‬
‫פשוט תגידי שאת דואגת לי.‬
‫אם את באמת דואגת לי,‬ ‫את יכולה להקים חברה ולקחת אותי איתך.‬
‫אמרת שהחוזה שלך מסתיים בקרוב, נכון?‬
‫פזיזות היא לא דבר מושך.‬
‫אם תקימי חברה, היא תצליח בגדול.‬
‫אני אוהבת את יושב הראש צ'ה.‬
‫הוא זה שלימד אותי את כל מה שאני יודעת‬
‫ונתן לי את כל מה שיש לי.‬
‫הוא גם זה שיכול לקחת ממך הכול.‬
‫אם יושב הראש יגיד לך, תהרגי אותי?‬
‫ברור שכן.‬
‫אולי אפרוש אחרי שהחוזה שלי יסתיים.‬
‫ככה, פתאום? למה?‬
‫לבת שלי יש חבר?‬
‫אין סיכוי.‬
‫אם תהיי קצת יותר ידידותית,‬ ‫כל הבנים ירצו לצאת איתך.‬
‫אין לך שיעור בדיון היסטורי?‬ ‫שמעתי שהוא מהווה חלק מהציון.‬
‫זה ילדותי לגרום לילדים לריב בשביל ציון.‬
‫זאת הנקודה. זה קרב.‬
‫ברגע שהיריב שלך נרתע בזמן הדיון שלכם,‬
‫זו החולשה שלו. את צריכה לקרוע אותו לגזרים,‬ ‫עד שיתחנן לרחמים.‬
‫חשבתי שרצית שאהיה ידידותית יותר.‬
‫על מה הדיון?‬
‫על מי צריך להופיע על שטר של 100,000 וון,‬ ‫אם יהיה כזה.‬
‫זה נשמע כיף.‬
‫במי את בוחרת?‬
‫יש הרבה מועמדים.‬
‫גוואנגאטו הגדול, איולג'י מונדאוק,‬ ‫קים גו, אן ג'ונג-גאון...‬
‫שמתי לב לחוט מקשר בין כולם.‬
‫כולם גברים.‬
‫חוץ מזה.‬
‫כולם הרגו מישהו.‬
‫אז בחרתי בנונגאה.‬
‫להרוג זה לא דבר קל עבור אישה,‬ ‫ואהבתי את זה לגביה.‬
‫אני מבינה.‬
‫זו נקודת מבט מעניינת.‬
‫אלוהים, זו גיל בוקסון!‬
‫בחיי, מה יש לך?‬
‫מה מביא אותך לכאן?‬ ‫-יושב הראש צ'ה הזמין אותי.‬
‫מעולה.‬
‫תעזרי לי, אם את כבר פה.‬
‫לא, זה מביך.‬
‫בבקשה, רק הפעם!‬
‫אני לא עושה את זה.‬ ‫-רק הפעם.‬
‫אוי, המנהלת...‬
‫בוקר טוב, המנהלת צ'ה!‬
‫לא ייאמן.‬
‫שלום.‬
‫שמעתי שלכולכם יש הערכה חודשית היום,‬
‫אז רק קפצתי לעודד אתכם.‬
‫בוקסון, את ממש מגניבה!‬ ‫-את מדהימה!‬
‫המקום הזה נראה מוכר.‬
‫כן.‬
‫הם מתאמנים על המופע שלך מלפני חמש שנים.‬
‫תיק השירותים ביאוסו.‬
‫בחורה?‬ ‫-כן.‬
‫אה. אני רואה שיש הרבה בחורות בעסק בימינו.‬
‫היא הכי טובה מכולם פה.‬ ‫בקרוב נשלח אותה לבכורה.‬
‫באמת?‬
‫שלום, אני קים יונג-ג'י.‬
‫למה את כל כך לחוצה?‬ ‫-היא אומרת שאת הגיבורה שלה,‬
‫אז אני אהפוך אותה לגיל בוקסון הבאה.‬
‫בשמחה.‬
‫אני אראה לך.‬
‫מי רוצה להיאבק שוב מול יונג-ג'י?‬
‫אף אחד?‬
‫ואו, את כנראה ממש טובה.‬
‫אראה את זה בפעם הבאה. בהצלחה לכולכם!‬
‫חבל שלא יכולת לראות זאת.‬
‫היא כנראה טובה יותר ממה שהיית בגילה.‬
‫יונג-ג'י?‬
‫אפשר להיאבק איתך לרגע?‬
‫את באמת לא צריכה שום ציוד?‬
‫גם את לא משתמשת בסכינים אמיתיים.‬
‫זה בסדר.‬
‫היכון, צא!‬
‫להשתמש בשתי הידיים זה טוב,‬ ‫אבל המהלכים שלך עמוסים מדי.‬
‫אני לא חושבת שנלחמתי כמוה בגילה, נכון?‬
‫בחירה טובה.‬
‫להב אמיתי היה חותך אותך בצד.‬
‫היא מתחילה להזכיר לך את עצמך, לא?‬
‫הייתי יותר יפה ממנה.‬
‫מת עכשיו בלי להשמיע קול.‬
‫- סיאול - קוריאה -‬
‫תבחרי.‬
‫שני המופעים הם בקשות דחופות,‬ ‫אז צריך לתת להם תשובות מהר.‬
‫זה מתוק.‬
‫אני מצטער. אכין לך אחד חדש.‬ ‫-לא, זה בסדר.‬
‫פשוט לא אשתה.‬
‫אתה יכול ללכת.‬
‫מה הבעיה שלך? את לא רוצה לעבוד?‬
‫בדיוק סיימתי עבודה, ו...‬
‫כדאי שאתן גם לדור הבא הזדמנות.‬
‫מה לגבי האן הי-סאנג? הוא טוב למדי.‬
‫את לא רואה את האות א' כאן?‬
‫הוא מספיק טוב כדי להיות בדרג א'.‬ ‫-זו החלטה שלי, לא שלך.‬
‫אני בוחרת בזה.‬
‫עוד מופע ביתי. אפילו לא קראת את התיק.‬
‫ככל שאני מתבגרת, אני פטריוטית יותר.‬
‫הודות לך,‬
‫נראה שאבקר ברוסיה.‬
‫אלוהים, זה בטח מופע רציני‬ ‫אם אתה נוסע בעצמך.‬
‫המאפיה מעורבת בזה.‬
‫דוקגו הזקן בפנסיה ומנטיס בחופשה,‬
‫אז נשארנו רק את או אני.‬
‫חשבת על תנאי חידוש החוזה?‬
‫הבת שלך כבר בת 15, נכון?‬
‫הבטחת לי לפני 15 שנה.‬
‫אמרתי לך שזה לא בגלל הבת שלי.‬
‫בואי נלך לאכול.‬
‫זה ייתן לנו זמן להתעדכן.‬
‫כבר אכלתי ארוחת בוקר.‬
‫נאכל טטאוקבוקי.‬
‫במקום ההוא?‬ ‫-כן.‬
‫זו הצעה שאני לא יכולה לסרב לה.‬
‫הנה החומרים שביקשת, המנהלת צ'ה.‬
‫תשאיר אותם שם, הבלש קאנג.‬
‫על מה הסתכלת?‬
‫משהו לא נעים לצפייה.‬
‫היא הייתה הולכת אחריי‬
‫ומספרת לי על כל מה שקרה בבית הספר.‬
‫עכשיו היא נשארת בחדר שלה וסוגרת את הדלת.‬
‫יש לה המון סודות.‬ ‫יש לה אפילו סיסמה בטלפון.‬
‫שמירת סודות אומרת‬ ‫שהיא בונה חומה בינך לבינה.‬
‫אתה צודק. חומה.‬
‫כל מה שלימדת אותי כשרק התחלתי,‬
‫לקרוא את המהלך הבא של היריב שלך,‬ ‫למצוא את החולשה שלו ולתפוס אותו לא מוכן,‬
‫אף אחד מהדברים האלה לא עובדים עליה.‬ ‫-אוי לי.‬
‫היא קשוחה.‬
‫להרוג אנשים זה פשוט בהשוואה לגידול ילדים.‬
‫את צודקת.‬
‫חוץ מזה, עושים מזה כסף טוב.‬
‫אבל...‬
‫למה את לא אומרת לי‬ ‫מה את רוצה בשביל חידוש החוזה?‬
‫הטטאוקבוקי טוב מאוד.‬
‫אם זה לא בגלל הילדה שלך, אז מה הסיבה?‬
‫את חושבת שתטעמי את זעמו של האל?‬
‫אתה ואני,‬
‫אנחנו כבר הולכים לגיהינום.‬
‫לכן אנחנו לא מתפללים.‬
‫זה ילד.‬ ‫-הוא לא קטין.‬
‫למה זה מופע דרג א'?‬
‫זה משהו שיהיה שיחת העיר.‬
‫זה חייב להיראות כמו התאבדות.‬
‫זה מזכיר לי את הפגישה הראשונה שלנו.‬
‫אני כבר לא זוכר אותה.‬ ‫הזיכרון צבר המון אבק.‬
‫שלום, אדוני.‬
‫מה?‬
‫ג'ה-יונג בסדר?‬
‫כן, אני כבר יוצאת.‬
‫מה קרה?‬
‫ג'ה-יונג דקרה חבר עם מספריים.‬
‫נראה שהיא מוכשרת כמו אימא שלה.‬
‫אני סתם צוחק.‬
‫אין על מה לצחוק.‬
‫ספר על זה בדיחות עוד פעם אחת,‬
‫והסכין הקהה ביותר בעולם‬ ‫יהיה תקוע לך בתוך הפה.‬
‫אמרו לנו שג'ה-יונג‬ ‫דיברה עם צ'אול-וו במהלך ההפסקה,‬
‫ואז דקרה אותו במספריים.‬
‫הבעיה היא שאף אחד מהם לא מוכן לספר מה קרה.‬
‫הקורבן צריך סיבה?‬
‫הבן שלי הוא הקורבן!‬
‫גברתי,‬
‫אני ממש מצטערת.‬ ‫אשלם על הטיפול בבית החולים...‬
‫שכחי מזה. יש לי את הכסף.‬
‫פשוט תתקשר למשטרה.‬
‫זה היה רק ריב בין ילדים. לא צריך משטרה.‬
‫היא דקרה אותו פה!‬
‫אם הפצע היה עמוק יותר, הוא היה מת!‬
‫אין ספק שהיא ניסתה להרוג אותו.‬
‫מה, למען השם, היא למדה מההורים שלה?‬
‫אימא של צ'אול-וו! זה היה מיותר.‬
‫את לא צריכה לקחת צד‬ ‫רק כי סו-רה קרובה לג'ה-יונג!‬
‫אני לא לוקחת את הצד של ג'ה-יונג,‬
‫אני רק מתווכת כחברה בוועד ההורים.‬
‫הזמנו את אימא של סו-רה‬ ‫כי סו-רה הייתה העדה היחידה למקרה,‬
‫אבל גם היא מסרבת לדבר.‬
‫רגע, אתה אומר לי שסו-רה‬ ‫הייתה מעורבת בתקרית הנוראית הזו?‬
‫לא, זה לא מה שאמרתי.‬
‫בכל מקרה, גברת גיל, זה רק שבוע אחד.‬ ‫ג'ה-יונג מושעה לשבוע אחד.‬
‫הבן שלי נדקר. זה לא מספיק זמן!‬
‫אחרי שבוע נקיים ועדת משמעת.‬ ‫אם ג'ה-יונג לא תספר לנו למה היא עשתה זאת,‬
‫היא לא תוכל‬ ‫להמשיך ללמוד בבית הספר הזה, לפי החוקים.‬
‫סילוק מבית הספר?‬
‫הם יסלקו אותך אם לא תגידי להם.‬
‫ברגע שתעזבי את בית הספר לא תוכלי לחזור,‬ ‫לא משנה כמה נשלם.‬
‫נראה לך שתשרדי בבית ספר ציבורי?‬
‫די כבר! את נשמעת ממש סנובית.‬
‫"סנובית"?‬
‫אז את אומרת שלדקור מישהו זה מעשה מתורבת?‬
‫באמת יכולת להרוג אותו!‬
‫את יודעת כמה מסוכנת הנקודה הזו?‬
‫ברור שאני יודעת.‬
‫מה אמרת?‬
‫דקרתי אותו שם כדי להרוג אותו.‬
‫בפעם הראשונה שהרגתי מישהו, הייתי בת 17.‬
‫זה היה כשהכרתי לראשונה את יושב הראש צ'ה.‬ ‫הוא אומר שנולדתי עם זה.‬
‫זה היה הגיוני, כי גדלתי עם אלימות.‬
‫לכן רציתי לגדל אותה בצורה הפוכה לגמרי.‬
‫אבל לפעמים כשאני מביטה בה,‬ ‫היא מזכירה לי את עצמי בגיל צעיר יותר.‬
‫וזה מפחיד אותי.‬
‫את חושבת על זה יותר מדי לעומק.‬
‫אולי היא אמרה את זה‬ ‫רק כי היא מרדנית כמו נערה מתבגרת.‬
‫זה הגיל שלה, לא?‬
‫טוב, בואי נעשה את זה ככה.‬
‫פשוט תגידי לחברה את האמת.‬
‫יושב הראש צ'ה ישחרר אותך‬ ‫אם תגידי שזה בגלל בתך.‬
‫או שאולי הוא יהרוג אותך.‬
‫כשהחלטתי ללדת את ג'ה-יונג, הבטחתי לו‬
‫שלא אתן לה להשפיע על העבודה שלי.‬
‫אבל זה קשה. לא פיזית, אלא רגשית.‬
‫יש פעמים‬
‫שאני רואה את ההשתקפות שלי‬ ‫בעיני האדם הגוסס.‬
‫בימים האלה אני פוחדת לחזור הביתה‬ ‫ולהסתכל לה בעיניים.‬
‫לחשוב שאבא שלי יודע מה אני עושה עכשיו‬ ‫גורם לי לצמרמורת.‬
‫אני יודעת שזה אנוכי, אבל אני גם לא רוצה‬ ‫לוותר על הקריירה שלי בשביל הבת שלי.‬
‫אני לא כשירה להיות אימא?‬
‫להרוויח כסף טוב זו הכשירות הכי טובה.‬
‫גם אני לא רוצה‬ ‫לוותר על הקריירה שלי בשביל אבא שלי.‬
‫אפילו שכרגע אני לא מרוויח הרבה כסף.‬
‫זה ממש אירוני שאני אימא שעוסקת בעבודה כזו.‬
‫יש רציחות חינוכיות טובות?‬
‫העולם מלא באירוניה.‬
‫אנחנו פותחים במלחמות בשם השלום.‬ ‫אנחנו רוצים להאמין בשקרים ולא באמת.‬
‫ורוצחים מתאספים וקובעים חוקים.‬
‫היי,‬
‫אתה כותב ספר או משהו?‬
‫למה? את תוציאי אותו לאור בשבילי?‬
‫"מצאו את האמת מאחורי הסתירות."‬
‫זה שם הספר שלי.‬
‫האמת היא...‬
‫שאת ללא ספק אימא טובה.‬
‫את רואה? את חושבת איך לגדל את הבת שלך,‬
‫במקום איך להרוג מישהו.‬
‫דרך אגב, הבאת לי משהו?‬
‫איך יכולת לבקר אותי בלי להביא מתנה?‬
‫אלוהים, תראו איך הוא עבר‬ ‫את אבי העורקים והגיע לחוליה.‬
‫אלוהים, יש כאן פרטים טובים.‬
‫כל אלה תיקי רצח לא פתורים מהמשטרה.‬
‫יש לא מעט, נכון?‬
‫הם הוסוו כהריגה לא מכוונת,‬ ‫אבל תסתכלו מקרוב.‬
‫זו ללא ספק עבודה של מקצוען.‬
‫אז את אומרת‬
‫שאלה מופעים שבוצעו ללא היתר?‬ ‫-בדיוק.‬
‫יושב הראש השני‬ ‫אישר שאלה לא מופעים של חברה.‬
‫זה אומר שחסרי החברה מתחילים לעשות צרות?‬
‫זו עבודה טובה מדי מכדי להיות שלהם.‬
‫אז זה חייב להיות מישהו שפרש או שפוטר.‬
‫או שאולי זה עובד עכשווי.‬
‫אין סיכוי.‬
‫זה בלתי אפשרי.‬ ‫-כמובן שלא.‬
‫זה בלתי אפשרי.‬
‫זה אפשרי.‬
‫אני חושב שזה אפשרי.‬
‫כן, זה אפשרי.‬
‫במשטרה אמרו שהם יעשו הכול כדי לחפש כל דבר,‬
‫כך שבקרוב נקבל את התמונה הגדולה.‬ ‫-לסיכוי הקלוש... שאחד העובדים שלנו מעורב,‬
‫אני רוצה שאנחנו, כאן ב-MK,‬
‫נטפל בעובד הזה.‬
‫אם הילד שלי יתנהג לא יפה,‬ ‫אני צריך להיות זה שמיישר אותו.‬
‫זה מרגיש נורא‬ ‫כשהם חוטפים מהבוס של מישהו אחר.‬
‫חברות מעלימות עין‬ ‫מעובדים שלהן שמפרים את החוקים,‬
‫וכולם כאן יודעים את זה.‬
‫אנחנו מנסים לנצל את התקרית הזו‬ ‫כהזדמנות לתיקון כמה עוולות.‬
‫ואו, מפחיד.‬
‫ממש מפחיד.‬
‫הזמנים קשים,‬
‫וזה לא יעזור לעסקים‬ ‫אם נריץ אותם קשוח כמו פי טבעת יבש.‬
‫הסמל שין.‬
‫אם אתה לא יכול לנהל את החברה שלך כראוי,‬ ‫תחזור לצבא.‬
‫אתה גורם לעצמך להיראות כחסר יכולת.‬
‫אף אחד עדיין לא יודע מי האשם.‬
‫לכן ציינתי שהסיכוי קלוש.‬
‫מה אם יש סיכוי קלוש...‬
‫שהאשם הוא עובד של MK?‬
‫אלוהים.‬
‫אז יהיה עליי לקחת אחריות. מה היית רוצה?‬
‫את הראש שלי על מגש?‬
‫טוב, לא צריך להגזים.‬
‫אל תעשה הנחות לפרחח הצבאי הזה, הסמל שין.‬
‫הוא בן זונה מטבעו.‬
‫אם לא תרסן אותו, הוא עלול לנשוך אותך.‬
‫בוקסון...‬
‫אולי לא תחדש את החוזה שלה איתנו.‬
‫זה הגיוני.‬
‫נשים תמיד מפסיקות לעבוד‬ ‫אחרי שיש להן ילדים.‬
‫היא המשיכה איתנו מספיק זמן.‬
‫אבל מי אמרת שהוא אבא של הילדה?‬
‫סתם...‬
‫בחור פשוט.‬
‫בניגוד אלינו?‬
‫בכל מקרה, אל תדאג.‬
‫מנטיס יחזור בקרוב,‬
‫ואנחנו מכשירים את הדור הבא,‬ ‫שיוכל להחליף את הקודם.‬
‫בכנות, גיל בוקסון כבר אחרי השיא שלה.‬
‫אפילו הסכין הטוב ביותר מתקהה עם הזמן.‬
‫אמרתי קודם לבוקסון את הדבר הלא נכון,‬
‫ו...‬
‫היא אמרה שהיא תדקור אותי‬ ‫עם הסכין הקהה בעולם.‬
‫למה דווקא סכין קהה?‬
‫כי...‬
‫זה מכאיב יותר.‬
‫באמת ניסית להרוג אותו?‬
‫ברור שלא.‬
‫אני מכירה אותך.‬
‫אבל למה עשית את זה? את לא אדם כזה.‬
‫איזה מין אדם בדיוק?‬
‫אני לא אחד מצמחי הבית שלך, אז עזבי אותי.‬
‫את חושבת שהדברים האלה צומחים בכוחות עצמם?‬
‫אני משקה אותם, שותלת אותם שוב,‬ ‫קוצצת את עליהם ועוקרת עשבים!‬
‫זה התפקיד שלי!‬
‫לאן את הולכת?‬
‫לעשות פוטוסינתזה.‬
‫איך הלך בבית הספר אתמול?‬
‫אל תשאל.‬
‫הלוואי שמישהו יירה לי בראש.‬
‫מה שלום הבת שלך? דיברת איתה?‬
‫בסוף דיברתי עם הקיר.‬
‫היא לא מוכנה להיפתח אליי.‬
‫זה מתיש אותי.‬
‫הלוואי שגם ללהיות אימא‬ ‫היה חוזה מוגבל בזמן.‬
‫תמיד יש סיבה לכך שאנשים מרימים חומה.‬
‫רק לחכות לה‬
‫יכול להיות הפתרון.‬
‫עד שהיא תיפתח ראשונה.‬
‫עבור אימהות,‬
‫זה בלתי אפשרי מבחינה ביולוגית.‬
‫אז את יכולה לתת לה אבא.‬
‫טוב, לו"ז העבודה שלך מוכן.‬ ‫את צריכה לעשות חזרות?‬
‫לא. בוא נלך לעשות את זה עכשיו.‬
‫אשלח לך את הציוד וגם מתמחה.‬
‫זו עונת המתמחים. תתרמי לה קצת ניסיון חיים.‬
‫ילדה אחת מספיקה לי...‬
‫היא תמצא חן בעינייך.‬
‫ערב טוב, גברתי!‬
‫פתחי.‬
‫למה פותחן הקופסאות?‬ ‫אפשר להשתמש בכדורי שינה.‬
‫המנהלת צ'ה אמרה שצריך משהו אינטנסיבי הפעם.‬
‫הבנתי.‬
‫זה מכתב ההתאבדות?‬ ‫-כן.‬
‫הם ניתחו את כתב היד של היעד‬ ‫וזייפו אותו עם עט כדורי.‬
‫את רוצה לבדוק?‬ ‫-לא. העבודה קלה יותר כשלא מכירים את הרקע.‬
‫אין שום דבר קל בהתאבדות.‬ ‫בואי נזדרז ונלך הביתה.‬
‫הוא נראה צעיר יותר ממני.‬
‫למה הוא הולך למות?‬
‫הוא סוטה קלאסי.‬
‫כזה שמכניס משהו למשקה של מישהי‬ ‫והורג אותה לצלילי מוזיקה קלאסית.‬
‫באמת?‬
‫לא.‬
‫יש לו פרצוף של מלאך.‬
‫למה שהוא יאכל ג'אנק פוד כזה?‬ ‫זה ממש לא בריא.‬
‫הוא שמאלי.‬
‫בסדר.‬
‫חכי.‬
‫אל תחתכי אותו בתנועה אחת.‬
‫להתאבדות, את צריכה לחתוך עם עצירות.‬
‫ככה יוצרים פציעת היסוס.‬
‫בסדר.‬ ‫-תני לי את זה.‬
‫את צריכה להשקיע רגשות בקצה של הלהב.‬
‫יש 60 אחוז פחד...‬
‫ו-40 אחוז היסוס.‬
‫ואו, אני יכולה להרגיש את הרגשות מכאן.‬
‫הסנאטור או ג'אונג-סיק,‬ ‫המועמד החדש לראשות הממשלה,‬
‫מכחיש את הטענות שבנו, או,‬
‫התקבל במרמה למכללה למוזיקה.‬
‫התובעים זימנו את או כדי להתחיל בחקירה.‬
‫- אבי חף מפשע -‬
‫- לא עומד בעוול -‬
‫- אני כבר לא רוצה להיות עול -‬
‫- אבא, בבקשה סלח לי שאני עוזב ראשון -‬
‫מי אמר שאת יכולה להביא טלפון?‬
‫שלי לא דולק.‬
‫- נסיכונת -‬
‫תישארי בחוץ רגע.‬
‫מה?‬ ‫-או שאני אלך?‬
‫אה, לא.‬
‫אני עובדת עכשיו.‬
‫תגיעי הביתה מאוחר?‬ ‫-למה את שואלת?‬
‫סתם.‬
‫אימא.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אכלת משהו?‬
‫עדיין לא.‬
‫אל תדלגי על ארוחות. יש תבשיל קימצ'י במקרר.‬
‫- ולדיווסטוק -‬
‫שני שוטים.‬
‫- קיל בוקסון -‬
‫אתה יכול לדבר?‬
‫יש לי דקה.‬
‫כבר סיימת?‬
‫נכשלתי.‬
‫מה?‬
‫הוא התעורר. אולי לא היה מספיק גז הרדמה.‬
‫הייתי צריכה לבדוק מראש.‬
‫זו הייתה טעות שלי.‬
‫בטח קראת את מכתב ההתאבדות.‬
‫אתה יודע שאני לא קוראת אותם.‬
‫יש שלוש סיבות לכך שאני לא מאמין לך.‬
‫הראשונה,‬
‫גיל בוקסון היא זו שלא נכשלת במופע.‬
‫השנייה,‬
‫זה מופע שגיל בוקסון לעולם לא תיכשל בו.‬
‫והשלישית,‬
‫הלקוח הוא אב חסר לב שמנסה להרוג את בנו.‬
‫אתה אומר שבגלל הסיבות האלה לא אעבוד?‬
‫את יודעת טוב יותר.‬
‫"חייבים לנסות לבצע‬ ‫את המופעים שקיבלו היתר מהחברה."‬
‫אם לא באמת נכשלת...‬
‫הפרת את החוקים.‬
‫אז אתה מתכוון להרוג אותי?‬
‫למה אתה לא עונה לי?‬
‫חכי.‬
‫הם התחילו לירות.‬
‫הוא היה צריך לכבות את הטלפון בעבודה.‬
‫תהרגו את האסייתי המנוול הזה!‬
‫אל תתרחק! מנוול מזדיין!‬
‫פשוט תקשיב לי בזמן שאתה עובד.‬
‫הצהרתי במפורש שנכשלתי במופע הזה.‬
‫אם אתה מאמין לי או לא, זה תלוי בך.‬
‫אבל תהיה חייב להאמין לי‬ ‫אם אתה צריך את החתימה שלי על החוזה.‬
‫חדל אש!‬
‫זה כל מה שיש לך לומר?‬
‫יש עוד משהו.‬
‫אף אחד אחר לא יעבוד על המופע שנכשלתי בו.‬
‫אלה...‬
‫התנאים שלי לחידוש החוזה.‬
‫זה לא הוא.‬
‫שם!‬
‫תני לי לדבר עם המתמחה.‬
‫אני חייבת לשקר?‬
‫לא, פשוט תגידי לו את האמת.‬
‫שלום, יושב הראש צ'ה.‬
‫היא באמת נכשלה?‬
‫לא הייתי בזירה.‬
‫אשאל אותך שוב.‬
‫כן, היא נכשלה.‬
‫כנראה שטעיתי בחישוב כמות הגז.‬
‫אני מתנצלת, אדוני.‬
‫כן, אדוני.‬
‫גם לי יש תנאי אחד.‬
‫אני אקבע את משך החוזה.‬
‫ועד אז,‬
‫גיל בוקסון תמשיך להיות סכין של MK.‬
‫- סו-רה -‬
‫- את לא עונה‬ ‫תתקשרי אליי -‬
‫איך זה הגיוני?‬ ‫אפילו אם היא התרככה אחרי שהפכה לאימא...‬
‫מה אם...‬
‫היא הפרה את החוקים בכוונה?‬
‫למה שתעשה זאת?‬
‫בסדר.‬
‫אראה למי אוכל לתת את המופע הזה.‬
‫לא.‬
‫פשוט תסגרי את זה כתיק שנכשל.‬
‫השתגעת?‬
‫זה היה דרג א', מה עם המוניטין שלנו?‬ ‫גם זה חלק מהתוכנית של גיל בוקסון?‬
‫אז כן.‬
‫היא לא באמת נכשלה.‬
‫אי אפשר להאמין על שניכם.‬
‫מה היא בשבילך, שגורם לך להתנהג כך?‬
‫המטוס ממריא. פשוט תכיני את החוזה.‬
‫למרבה המזל, הבת שלך דומה לאימא שלה.‬
‫אבל היא נראית מדוכאת.‬
‫היא תהיה יפה יותר אם תחייך.‬
‫לכן...‬
‫היית צריך לחיות טוב יותר כשוטר,‬ ‫אם רצית למות מוות טבעי.‬
‫זה ייגמר ברגע שאזיז את הכיסא.‬
‫את אמורה להיות בבית הספר עכשיו.‬
‫באת להרוג את אבא שלי?‬
‫אבא שלך הורג את עצמו,‬
‫אחרי...‬
‫שירה בבתו.‬
‫הייתי צריכה להישאר לשיעור האחרון.‬
‫כמה כאוטי.‬
‫היית יכולה לפתור את זה מייד‬ ‫אם רק היית שומרת על החוקים.‬
‫בכל מקרה תבלגן אותה שוב. למה למהר?‬
‫בת כמה את?‬
‫שבע עשרה.‬ ‫-זה מסבך את העניינים.‬
‫באיזה מובן?‬
‫יש לי אחות צעירה,‬
‫אז אני לא הורג ילדים. זה החוק שלי.‬
‫אני רואה שהעבודה הזאת‬ ‫היא לא רק לאנשים רעים.‬
‫את תמיד כל כך חסרת פחד?‬
‫אבל הקריטריון להגדרת מישהו כילד‬
‫מעורפל מאוד.‬
‫חוקים חייבים להיות ברורים.‬ ‫מה לגבי קטינים? עדיין אין לי תעודה מזהה.‬
‫אבל לתת לעדה לשרוד...‬
‫היי!‬
‫עכשיו אתה העד.‬
‫עובר עלייך יום רע, המנהלת צ'ה?‬
‫לא מנומס לשאול,‬ ‫אם אתה רואה שעובר עליי יום מחורבן.‬
‫מצאת משהו?‬
‫כן.‬
‫זה מתיק הרצח הטרי של החוקר מטג'אן.‬
‫מצאנו את המשאית שנעלמה מהזירה‬
‫במגרש גרוטאות.‬
‫למרבה המזל, המצלמה בשמשה הקדמית עוד עובדת,‬ ‫אז יכולנו לזהות את כל המבקרים.‬
‫לעזאזל.‬ ‫-זה מישהו שאת מכירה?‬
‫הבלש קאנג,‬
‫גם במשטרה יש אדם כזה, נכון?‬
‫מישהו מוכשר, אבל שלא מסוגל להצליח בגדול.‬
‫למה שיקרה דבר כזה?‬
‫אולי יש להם בעיית גישה.‬
‫או שאולי הם הסתכסכו עם הבוס שלהם.‬
‫בדיוק. הוא זוכים ליחס רע,‬
‫ואפילו לא יודע למה.‬
‫מסכן.‬
‫למה אתה כל כך מופתע? אתה נראה כאילו נתפסת.‬
‫אני חף מפשע, לכל הדעות!‬
‫האנשים שמנסים להכפיש אותי‬
‫תוקפים עכשיו את בני.‬
‫אני, או ג'אונג-סיק,‬
‫אמשיך להילחם ללא היסוס‬ ‫מול ההתקפות השפלות האלה!‬
‫או ג'אונג-סיק!‬
‫לא באמת ניסיתי להרוג אותו.‬
‫אני לא איזו פסיכופתית.‬
‫להפסיק?‬
‫לא, תמשיכי.‬
‫הנה.‬
‫כן?‬
‫צ'אול-וו כל הזמן הטריד אותי.‬
‫אבל באמת שלא התכוונתי לדקור אותו.‬
‫רק רציתי להפחיד אותו...‬ ‫-ברור.‬
‫זה ודאי מה שקרה.‬
‫יו צ'אול-וו‬
‫הוא פחדן, למרות שהוא מתנהג כאילו הוא קשוח.‬ ‫-גם אימא שלו כזו.‬
‫אפשר להמשיך, בבקשה?‬
‫כן, אני מצטערת.‬
‫העניין הוא...‬
‫שהוא שלח לי כמה תמונות בהפסקת הצהריים.‬
‫סליחה שאני מפריעה,‬ ‫אבל אפשר לשאול מה ראו בתמונות?‬
‫רק... תמונות שהוא צילם ללא ידיעתי.‬
‫אז ביקשתי ממנו שימחק אותן.‬
‫בתנאי אחד.‬
‫זה פשע לצלם מישהו בסתר.‬
‫תמחק את זה כבר!‬
‫צאי איתי למשך חודש.‬
‫מה?‬
‫היי, יש לך איזושהי בעיה במוח?‬
‫רק חודש אחד.‬
‫ניפרד לחלוטין אחרי חודש.‬
‫ואני אהיה זה שיזרוק אותך.‬
‫מה הטעם בזה?‬
‫אין שום טעם.‬
‫העניין הוא איך איראה בעיני אחרים.‬
‫אתה באמת טיפש מזדיין.‬
‫היי.‬
‫לכל הרוחות!‬
‫את זו שהפכה אותי לכזה, גיל ג'ה-יונג!‬
‫אז מה את מחליטה?‬
‫ברגע שאלחץ "שלח",‬
‫התמונות יגיעו לחצי בית ספר.‬
‫תלחץ.‬
‫ואז אהרוג אותך.‬
‫אני כל כך פוחד!‬
‫אני באמת אלחץ.‬
‫חמש,‬
‫ארבע,‬
‫שלוש,‬
‫שתיים,‬
‫אחת!‬
‫חכה!‬
‫צ'אול-וו, בבקשה אל תהיה כזה.‬
‫החיים שלי ייגמרו.‬
‫אל תבקשי ממני.‬
‫זה תלוי בג'ה-יונג.‬
‫מנוול.‬
‫ג'ה-יונג, בואי נעשה מה שהוא אומר.‬
‫מה יש לנו להפסיד, נכון?‬
‫נכון, שום דבר רע לא יקרה.‬
‫אני מתחננת בפנייך.‬
‫היי, היא מתחננת בפנייך.‬
‫אלה לא באמת אנחנו.‬
‫אז מי מביניכן לובשת את המכנסיים?‬
‫ג'ה-יונג! אוי, לא!‬
‫צ'אול-וו, אתה בסדר?‬
‫אלה אני וסו-רה.‬
‫אני רואה.‬
‫אני אוהבת בנות, אימא.‬
‫למה את מסתכלת עליי ככה?‬
‫מה?‬
‫ג'ה-יונג.‬
‫אולי את רק מבולבלת.‬
‫למה לא סיפרת לי על זה?‬
‫ואם הייתי אוהבת בנים,‬
‫הייתי צריכה להתוודות בפנייך ולהגיד,‬ ‫"אימא, נראה לי שאני אוהבת בנים"?‬
‫לא, זאת אומרת...‬
‫לא בדיוק, אבל...‬
‫למה אני לא יודעת עלייך שום דבר?‬
‫ומה איתך?‬
‫את כנה איתי?‬
‫את רוצה למות?‬
‫זה הבית שלי!‬
‫בבקשה תהרגי אותי. המנהלת צ'ה פיטרה אותי.‬ ‫אפילו לא זכיתי לבצע את הבכורה שלי.‬
‫טוב, זה הגיוני,‬
‫כי מתמחה זוטרה‬ ‫העזה להרוס את המופע של גיל בוקסון.‬
‫אולי אני לא שווה אפילו חלקיק אבק עבורך,‬
‫אבל את יודעת כמה קשה נלחמתי‬ ‫כדי להגיע עד כאן?‬
‫בסדר.‬
‫באת בדיוק בזמן.‬
‫תמיד קוראים לי לעבודה בזמנים כאלה.‬
‫ג'ה-יונג, בואי נמשיך כשאחזור.‬
‫אז באת כדי להתווכח איתי?‬
‫לא עשיתי שום דבר לא בסדר.‬
‫אם כבר, שיקרתי בגללך.‬
‫אני יודעת.‬
‫אבל בחיים,‬ ‫לפעמים מאשימים אותך בדברים בלי סיבה.‬
‫פעמים אחרות, את חומקת מדברים בלי עונש.‬
‫אין דבר כזה.‬
‫אתן לך דוגמה.‬
‫בואי נגיד שאת אוהבת בנות.‬
‫לא עשית שום דבר לא בסדר.‬ ‫-נכון.‬
‫אבל אנשים עשויים לחשוב שזה לא בסדר.‬
‫זה לא קצת שמרני‬ ‫בשביל מישהי שהורגת אנשים למחייתה?‬
‫כל המבוגרים הם כאלה!‬
‫נראה לך שההורים שלך שונים?‬
‫ההורים שלי לא חיים.‬
‫רק את יכולה לדעת אם היית בסדר או לא.‬ ‫אף אחד אחר לא יכול להחליט בשבילך.‬
‫הילדים בימינו...‬
‫כל כך חכמים.‬
‫- נסיכונת -‬
‫להתראות.‬
‫שירתי שני שולחנות היום.‬
‫שלום.‬ ‫-מי זאת?‬
‫מתמחה בחברה שלנו.‬
‫מתמחה ב-MK היא חברת אליטה!‬
‫מתי הבכורה שלך?‬
‫פוטרתי.‬
‫לא יפטרו אותך.‬
‫תזכור אותה, כי היא תצליח בגדול.‬
‫קיבלתי טעימה קטנה, והיא חתיכת להב חד.‬
‫אלוהים, אם קיל בוקסון אומרת דבר כזה...‬
‫מה קורה?‬
‫שלום, בוקסון.‬ ‫-שלום.‬
‫אפילו יש לך חליפה חדשה.‬
‫שלום.‬
‫נעים להכיר, אדוני.‬ ‫שמי קים יונג-ג'י, מתמחה ממחזור 12 ב-MK.‬
‫אלוהים, MK.‬ ‫-MK.‬
‫MK? נעים להכיר.‬
‫אז באת הנה כדי לברך את הבכיר ממך.‬
‫רואים? אמרתי לכם‬ ‫שאנשים בחברות גדולות הם נאמנים.‬
‫לברך את מי?‬
‫לא באת כדי לברך את הי-סאנג?‬
‫אה, לא ידעת. הי-סאנג קודם לדרג א' היום.‬
‫בכזו פתאומיות?‬
‫טוב, זה פשוט קרה.‬
‫מה קרה בדיוק?‬
‫סליחה שלא אמרתי לך מוקדם יותר.‬
‫גם אתה יודע, נכון?‬
‫זה לטובת החברה.‬
‫אף פעם לא נתתי לך את הזכות להחליט.‬ ‫-גם אני המנהלת של החברה הזו.‬
‫מה בכלל כל כך מיוחד בקיל בוקסון?‬
‫קדימה, תתרברב קצת.‬
‫המופע שלך הגיע לחדשות.‬
‫בוקסון, תסתכלי,‬ ‫ותגידי לו שהוא עשה עבודה טובה.‬
‫היום ב-16:30 בנו של המועמד לראשות הממשלה,‬ ‫או ג'אונג-סיק,‬
‫מת אחרי שנפל‬ ‫מגג מתחם הדירות בו הוא מתגורר.‬
‫או כבר לא נשם כשהגיע האמבולנס...‬
‫מה?‬
‫למה אתה מסתכל עליי ככה?‬
‫אתה בטח חושב שאני כלבה משוגעת, נכון?‬
‫לפחות אני כנה עם עצמי.‬
‫אבל מה איתך?‬
‫אם יש פרח שאני רוצה, הוא יהיה שלי,‬ ‫גם אם אצטרך לקטוף אותו.‬
‫אבל אתה לא מסוגל, נכון?‬
‫לכן אני אשמור אותו כסכין בכיס שלי.‬
‫תכיני את שאר החוזה.‬
‫אתה יודע שזה מופע שוויתרתי עליו, נכון?‬
‫מה הכוונה? ויתרת על מופע שקיבל היתר?‬
‫זו לא הייתה הכוונה שלה. היא נכשלה בו.‬
‫בוקסון נכשלה?‬
‫מי זה היה?‬
‫אני חייב לענות על זה?‬
‫אלוהים, מרק הדגים בטח מוכן.‬
‫אני תוהה למה נתנו לך פתאום מופע דרג א'.‬
‫למה?‬
‫אני מניח שחשבת שלעולם לא אגיע לדרג א'.‬
‫נכון.‬
‫לעזאזל, ברצינות.‬
‫בגלל מי, לדעתך,‬ ‫לא קיבלתי עבודה ראויה כל השנים האלה?‬
‫מה לקח לך כל כך הרבה זמן?‬
‫המנהלת צ'ה?‬
‫אלוהים.‬
‫זאת בוקסון?‬ ‫-אני רואה שעשית משהו מעניין.‬
‫בוקסון,‬
‫יש לי יותר כוח משאת חושבת.‬
‫מה תעשי כשתיכנסי לצרות?‬
‫מין-קיו לעולם לא יעניש אותי.‬
‫לא, אבל אני כן.‬
‫התקשרתי להי-סאנג, לא אלייך.‬
‫בסדר, נתראה בקרוב.‬
‫תענה כאן.‬
‫כן, המנהלת צ'ה.‬
‫לא.‬
‫אני עם בוקסון,‬
‫כמה חברים מחברות אחרות והמתמחה שלנו.‬
‫לא, זאת אומרת...‬
‫אני חושב שזה יהיה קשה.‬
‫אני מבין.‬
‫המנהלת צ'ה רוצה להגיד שלום.‬
‫לנו?‬ ‫-שלום, אני צ'ה מין-הי מ-MK.‬
‫לא תגידו לי שלום בחזרה?‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫יונג-ג'י, גם את שם?‬ ‫-כן.‬
‫שמעתי עליכם הרבה מהי-סאנג.‬
‫הוא אמר לי שיש לכם הרבה פוטנציאל.‬
‫לכן אני רוצה לתת לכולם הזדמנות‬
‫להתחיל לעבוד ב-MK, בדרג ב' לפחות.‬
‫יונג-ג'י, הבכורה שלך תהיה בקרוב.‬ ‫-די עם השטויות שלך.‬
‫סליחה, זה כולל גם חסרי חברה?‬
‫כן.‬
‫תצטרכו להשתתף במופע עם הי-סאנג.‬
‫אחת העובדות שלנו‬ ‫ביישה אותנו כשהפרה את החוקים.‬
‫אני מאשרת את ההחלטה כנציגת הנהלה של MK.‬
‫העובדת...‬
‫עזוב את זה.‬
‫אתה לא מתבייש?‬
‫בפעם הקודמת אמרת ש-MK...‬
‫- נסיכונת -‬
‫עזבי את זה!‬
‫זוז!‬
‫אלוהים, זה כאב?‬
‫הפרצוף שלי מחוץ לתחום.‬
‫אוקיי!‬
‫כבודי נתון לך, בוקסון.‬
‫זאת סתירה רצינית, לא?‬
‫גם את נהנית מזה.‬
‫אני מקווה שאת מבינה, בוקסון.‬
‫זה פשוט...‬
‫המצב.‬
‫בטח.‬
‫איש איש לעצמו, נכון?‬
‫את תגיעי רחוק, ילדה.‬
‫ברכות על הבכורה שלך.‬
‫עבדתי על כמה מופעים ללא היתר,‬
‫אבל המנהלת צ'ה גילתה עליהם.‬
‫את יודעת שממש חיבבתי אותך, נכון?‬
‫זה עלוב, הי-סאנג.‬
‫אני רואה שזה לא עובד.‬
‫בוקסון,‬
‫בבקשה תבדקי מה שלום אבא שלי מדי פעם.‬
‫- נסיכונת -‬
‫זאת גיל בוקסון.‬
‫אסביר אחר כך. בבקשה נקו את המקום הזה.‬
‫אנחנו בצרות, נכון?‬ ‫-לא.‬
‫נדפקנו.‬
‫אבל עוזר לדעת...‬
‫שנדפקתי יחד איתך.‬
‫אבל למה עזרת לי?‬
‫פשוט...‬
‫כדי לשרוד.‬
‫וחשבתי שאיתך יהיה לי סיכוי טוב יותר.‬
‫סליחה שלא יכולתי לענות.‬
‫בטח ייקח לי עוד קצת זמן להגיע.‬
‫את בוכה?‬
‫זה בגללי?‬
‫אל תבכי, ג'ה-יונג.‬
‫קרה משהו?‬
‫הלו?‬
‫באמת חצית את הגבול הפעם.‬
‫מכמה דברים עוד אצטרך להתעלם בשבילך?‬
‫אימא, מה קרה?‬ ‫-הטלפון שלי...‬
‫הלו?‬
‫בבקשה, כבה את הטלפון שלי.‬ ‫-אימא!‬
‫אימא, מה קורה שם?‬
‫הלו?‬
‫אימא?‬
‫אדוני! היא לא עשתה שום דבר לא בסדר!‬ ‫אלה היו ההוראות של המנהלת צ'ה!‬
‫המנהלת צ'ה אמרה להם להרוג אותה,‬ ‫זה מה שגרם לכל זה.‬
‫המנקים נדרשים לדווח‬ ‫על גופות של עובדים לחברות שלהם.‬
‫אני פשוט אלך הביתה לישון,‬
‫עד מחר בבוקר, כל החברות ידעו.‬
‫תגיד לאחותך שבקרוב אבקר אותה.‬
‫את לא יכולה להתעסק איתה.‬
‫היא תטפל בחוזה שלך.‬
‫אתה צוחק עליי?‬
‫אני יכול להגן עלייך...‬
‫רק כל עוד את ב-MK.‬
‫כמה פאקינג מרגש.‬
‫גאוות שאר החברות מונחת על הכף.‬
‫העובדים שלהם מתו, והם לא יודעים למה.‬
‫הם ימשיכו לרדוף אחרייך, עד שיהרגו אותך.‬
‫מה אם אגיד להם למה?‬
‫אחותך תהיה בטוחה?‬
‫אז אצטרך להרוג אותך עכשיו.‬
‫גם לי זה ישבור את הלב,‬
‫כשהבת שלך תתייתם.‬
‫אבוא לעבודה מחר.‬
‫אני אכין את החוזה.‬
‫גם את מרימה חומה, לא?‬
‫היא לא עשתה שום דבר לא בסדר.‬ ‫היא טובה מדי בשביל שתפטרו אותה.‬
‫תודה על השיעור, גברת גיל!‬
‫מה קרה?‬
‫למה ניתקת ככה ולא ענית?‬
‫את יודעת כמה דאגתי?‬
‫אני...‬
‫הטלפון שלי נפל.‬
‫מה קרה?‬
‫לא קרה לי כלום.‬
‫קרה משהו?‬
‫תגידי לי.‬
‫גם לי לא קרה כלום.‬
‫גיל ג'ה-יונג.‬
‫סו-רה ואני נפרדנו.‬
‫למה?‬
‫אמרתי לה שגיליתי לך,‬ ‫והיא אמרה לי לא להתקשר אליה שוב לעולם.‬
‫היא אמרה שהכול היה רק בדיחה עבורה.‬
‫זה שהיא אמרה לי שהיא מחבבת אותי...‬
‫וזה שהיא נישקה אותי...‬
‫היא אמרה שהיא לא כזאת.‬
‫אז את אומרת שאת "כזאת"?‬
‫כן, אני אומרת.‬
‫בגלל זה ברחת קודם, לא?‬
‫אני מצטערת.‬
‫על מה את מצטערת?‬
‫עכשיו שזה קרה, אני יודעת בוודאות.‬
‫מעכשיו אסתיר את זה.‬
‫אולי פשוט תקבלי את ההתנצלות שלי פעם אחת?‬
‫את חייבת לגרום לי להיראות טיפשה‬ ‫כדי להרגיש טוב יותר?‬
‫וגם,‬
‫למה שתסתירי את זה מכולם,‬ ‫כשלא עשית שום דבר לא בסדר?‬
‫כן קרה משהו, נכון?‬
‫אל תספרי לי, אם את לא רוצה.‬
‫יש לי כמה קולגות...‬
‫שהיו קצת קשוחים איתי היום.‬
‫אז נקלענו למריבה קטנה.‬
‫למה?‬
‫זה קורה לפעמים בעבודה.‬
‫כי גם הם צריכים לשרוד.‬
‫מה איתך?‬
‫את מאמינה לסו-רה שהכול היה בדיחה?‬
‫לא, נכון?‬
‫גם היא רק מנסה לשרוד.‬
‫אז מה תעשי?‬
‫גמרתי איתם.‬
‫לא אראה אותם שוב.‬
‫מהלך נועז.‬
‫אני לא גמרתי, למען האמת.‬
‫כנראה שאני ממש מחבבת אותה.‬
‫אם הייתי יודעת שזה יקרה,‬
‫הייתי יוצאת עם הלוזר הזה,‬ ‫צ'אול-וו, למשך חודש.‬
‫ואז לא הייתי צריכה להיפרד מסו-רה...‬
‫והייתי יכולה להמשיך‬ ‫בבית הספר שאת רוצה שאלמד בו.‬
‫אני מניחה.‬
‫אבל למה לא עשית את זה?‬
‫פשוט רציתי להישאר נאמנה. לעצמי.‬
‫את ממש ראויה להערצה, ילדה שלי.‬
‫אימא.‬
‫כן?‬
‫ראיתי פעם שיש לך...‬
‫אקדח בתיק.‬
‫וגם דרכון מזויף.‬
‫את עובדת...‬
‫בשירות המודיעין?‬
‫חיפשתי על זה מידע ברשת,‬ ‫וזה נראה הכי הגיוני.‬
‫ג'ה-יונג.‬
‫לא אמרתי מילה.‬
‫ידעתי.‬
‫זה סודי.‬
‫את בטח מותשת.‬
‫שתינו מותשות.‬
‫אני אלך להתקלח.‬ ‫-בסדר.‬
‫אימא,‬
‫ירית פעם באקדח הזה?‬
‫כן, רק באימונים.‬
‫לא אכפת לי אם זו גיל בוקסון או קיל בוקסון.‬
‫אנחנו לא יכולים לוותר לה.‬
‫השקעתי את הלב והנשמה שלי בחברה הארורה הזו.‬ ‫איך אני אמור להסתכל על העובדים שלי עכשיו?‬
‫אבל אם מישהי בכירה‬ ‫כמו גיל בוקסון עשתה את זה,‬
‫זה לא אומר של-MK היו כוונות אחרות?‬
‫המנקים אמרו שזה קרה כשהם שתו משהו.‬
‫זו בטח הייתה החלטה אישית שלה לעשות זאת.‬
‫"החלטה אישית."‬
‫אבל ב-MK יוותרו עליה בכזאת קלות?‬
‫היא העובדת המועדפת על יושב הראש צ'ה...‬ ‫-אגב,‬
‫זו באמת הייתה...‬
‫החלטה אישית שלה?‬
‫אלוהים, אני מצטערת בקשר לזה.‬
‫ביטלתי את הכרטיס שלך, כי חשבתי שתמותי.‬
‫אמריקנו, נכון? בלי סירופ.‬
‫אל תחייכי.‬
‫אני רואה את הניבים שלך.‬
‫תיזהרי. הנשיכה שלי כואבת.‬
‫כן.‬
‫היא באמת דקרה קצת.‬
‫לא משנה עד כמה היא כלבה חסרת תקדים,‬
‫קשה להאמין שבוקסון‬ ‫תהרוג עובדים של חברות אחרות‬
‫רק מתוך גחמה של שכרות.‬
‫כן, זה מה שאני אומר.‬
‫אבל אם כך, למה שגיל בוקסון תעשה את זה?‬
‫בואו נשמע מיושב הראש צ'ה.‬
‫אם זו באמת הייתה החלטה אישית שלה,‬ ‫הוא פשוט יזרוק אותה אלינו.‬
‫אבל אם הוא ימשיך לחפש תירוצים,‬
‫אולי גם יושב הראש צ'ה מפר את אותם חוקים.‬
‫דרך אגב,‬
‫באמת תוכלו להתעמת בנושא עם יושב הראש צ'ה,‬ ‫פנים אל פנים?‬
‫ועוד איך!‬
‫הוא זה שהמציא את החוקים המזדיינים האלה!‬
‫נאלצנו להרוג עובדים שלנו כל פעם‬ ‫שאיזה חוק מחורבן הופר, וכמעט כולנו קרסנו.‬
‫הפעם, אני לא...‬
‫כולכם הקדמתם.‬
‫הכול אינסטינקטיבי כרגע.‬
‫אני רואה שהמנהלת צ'ה לא הגיעה היום.‬
‫כן, היא הייתה צריכה לטפל במשהו.‬
‫שנתחיל?‬
‫מין-קיו ודאי כבר עסוק מאוד‬ ‫בבקרת נזקים כרגע.‬
‫זה די מדהים.‬
‫איך זה שאת חיה‬ ‫בעולם שנמצא מעבר לחוקים שלו?‬
‫מה כל כך מיוחד בך?‬
‫אני בטוחה שהוא עובד קשה,‬
‫או שצווארה של אחותו יהיה מונח על הכף.‬
‫שלי?‬
‫לכן אנחנו חותמות על החוזה הזה.‬
‫הסכם משותף לחלוק גורל יחיד.‬
‫אל תדאגי.‬
‫אין לי שום תוכניות להסתדר איתך.‬
‫בואי נשמור על רוח ידידותית בינינו, כרגיל.‬
‫אני תוהה איזה סיפור זה יתפתח להיות.‬
‫מכיוון שאנחנו חולקות גורל יחיד.‬
‫האחראי למופע האחרון ללא היתר‬ ‫היה לצערי אחד העובדים שלי ב-MK,‬
‫האן הי-סאנג.‬
‫ראשית, אני רוצה להתנצל בפני כולכם.‬
‫לפיכך, העברתי את העניין‬
‫לעובדת MK, גיל בוקסון,‬
‫כדי שנוכל לטפל בו פנימית‬ ‫בצורה כמה שיותר יעילה.‬
‫אמש,‬
‫כשגיל טיפלה בהאן, האן התנגד.‬
‫עובדי החברות האחרות,‬
‫שהיו קרובים להאן, צידדו בו, ותוך כדי...‬
‫חכה רגע.‬
‫אז אתה אומר...‬
‫שהעובדים שלנו השתתפו בהפרת החוקים?‬
‫לא.‬
‫אני מאמין שהם רק ניסו לעזור לחבר.‬
‫אנחנו ב-MK רוצים לתת לכם‬ ‫פיצויים מספקים בעקבות התקרית המצערת הזו.‬
‫ב"פיצויים מספקים", אתה מתכוון...‬
‫זה מה שחשוב כרגע?‬
‫אנחנו צריכים לברר את העובדות קודם!‬
‫בסדר.‬
‫אז אולי נזמין את גיל בוקסון לוועדה‬ ‫ונשמע מה יש לה לומר?‬
‫כן, בזמן המתאים.‬
‫אבל כרגע היא מטפלת בפציעה.‬ ‫-מה לגבי הילדה ההיא?‬
‫המנקים אמרו שהם ראו מישהי עם גיל בוקסון.‬
‫זו המתמחה מ-MK, נכון?‬
‫בוא נזמין אותה קודם.‬
‫את חייבת לשמור בסוד את מה שקרה היום.‬
‫כן, אדוני.‬ ‫-אני יודע שתעשי עבודה טובה.‬
‫כמו כששיקרת לי בפעם הקודמת.‬
‫אני מצטערת על זה, אדוני.‬
‫את לא צריכה להצטער.‬
‫עם שקר תמיד צריך להמשיך.‬
‫אפילו מול אלו שיודעים שזה שקר.‬
‫אני... יכולה לעשות עבודה טובה.‬
‫אני שקרנית מעולה. אני אמשיך עם...‬
‫הדרך הקלה ביותר לפתור בעיה‬
‫היא להיפטר ממנה.‬
‫את לא מסכימה?‬
‫זה הגיוני?‬
‫שהעדה היחידה נעלמה פתאום?‬
‫הכלבה הארורה הזאת.‬
‫היו לי תקוות גבוהות בשבילה.‬
‫אבל לא היה מה לעשות, את מבינה?‬
‫יש לנו הרבה על מה להגן.‬
‫בכנות, כולנו חושבים אותו דבר.‬
‫משהו כאן מסריח. מסריח מדי.‬
‫זו לא רק גיל בוקסון.‬
‫אולי הקולגה היקר שלנו, יושב הראש צ'ה,‬
‫הפר גם הוא את החוקים?‬
‫זו המסקנה ההגיונית שהגענו אליה.‬
‫ויש עוד משהו.‬
‫המופע האחרון ללא היתר.‬
‫אמרת שתיקח אחריות‬
‫אם ביצע אותו עובד של MK.‬
‫מה תעשה?‬
‫אתה באמת...‬
‫תגיש את הראש שלך על מגש?‬
‫אני תוהה.‬
‫אני חושב...‬
‫שכולכם לא הבנתם נכון.‬
‫אני...‬
‫לא יכול להפר את החוקים.‬
‫כי...‬
‫אני החוק.‬
‫לעזאזל!‬
‫החוק הראשון, אסור להרוג קטינים!‬
‫השני, תקבלו אך ורק מופעים‬ ‫שקיבלו היתר מהחברה שלכם!‬
‫השלישי, תמיד חייבים לנסות לבצע‬ ‫את המופעים שקיבלו היתר מהחברה שלכם!‬
‫הרביעי,‬
‫אסור לשלוף נשק במהלך ישיבה קדושה!‬
‫את החוק האחרון הזה‬
‫המצאתי עכשיו.‬
‫יש כאן עוד מישהו‬ ‫שהגיע למסקנה הגיונית משלו?‬
‫מי רוצה לנסות לתקוף אותי?‬
‫אף אחד?‬
‫אם אי פעם תרצו להרוג אותי שוב,‬
‫שלחו לי סכין נוטף דם.‬
‫תמיד אשמח להגיב.‬
‫תן את זה ליושב הראש צ'ה,‬ ‫ותגידי לו שיקבע זמן ומקום.‬
‫זה באמת מוות לא מוצדק.‬
‫בני רק חגג 20.‬
‫הוא היה אדם צעיר הגון ומוכשר.‬
‫זו לא הייתה סתם התאבדות.‬
‫זו התאבדות שנגרמה בעקבות סכסוכים פוליטיים‬
‫של מבוגרים מעוותים.‬
‫הלו?‬ ‫-לבן שלי, שצופה בי מלמעלה...‬
‫הלו?‬
‫אה, את בטח ג'ה-יונג.‬
‫שמעתי עלייך הרבה מאימא שלך.‬
‫עם מי אני מדברת?‬
‫אני מישהו שעובד עם אימא שלך.‬
‫אני מבינה. בחברה להפקת אירועים?‬
‫כן.‬
‫בטח התקשרת לבית כי הטלפון שלה מקולקל.‬
‫היא עדיין לא הגיעה.‬
‫בסדר. תודה.‬
‫חכה.‬
‫אפשר לשאול אותך משהו?‬
‫איך אימא שלי...‬
‫כשהיא בעבודה?‬
‫אימא שלך מעולה במה שהיא עושה.‬
‫היא אוהבת את העבודה שלה.‬
‫יש עוד משהו?‬
‫מה להגיד לה כשהיא תגיע הביתה?‬
‫הלו?‬
‫תגידי לה שקיבלתי את המסר שלה.‬
‫ושאפגוש אותה במשרד.‬
‫אז גיל בוקסון רצחה את המנהלת צ'ה?‬
‫מה קורה, לעזאזל? לכל הרוחות!‬
‫שמעתי את זה ממישהו שעובד ב-MK.‬
‫גיל גם שלחה ליושב הראש צ'ה סכין נוטף דם.‬
‫תאכלי גם מזה.‬
‫לא.‬
‫את חייבת לנסות קצת מכל דבר בגילך.‬
‫אימא,‬
‫אני חושבת שאספר להם הכול‬ ‫ואישאר בבית הספר הזה.‬
‫גם את תהיי מרוצה, נכון?‬
‫את בטוחה?‬
‫בכנות, גם אני לא אוהבת תרד.‬
‫זה מר.‬
‫תגיעי הביתה מאוחר היום?‬
‫כנראה שאדע רק אחרי שאגיע לשם.‬
‫ואת יודעת מה?‬
‫אוכל לא בריא יותר טעים.‬
‫הוא מחכה לך למעלה.‬
‫אתה לא הולך הביתה?‬
‫טוב...‬ ‫-אתה רוצה לראות מי ירד, נכון?‬
‫נתראה אחר כך.‬
‫רוצה לשתות משהו?‬
‫נהגתי לכאן.‬
‫אחותי מתה, אבל לא הזלתי אפילו דמעה אחת.‬
‫כנראה עבדתי יותר מדי זמן.‬
‫תמיד היית כזה.‬
‫מה איתך?‬
‫אולי בעבר?‬
‫חשבתי גם שהשתנית.‬
‫אבל לא השתנית.‬
‫את יושבת מולי ממש עכשיו.‬
‫נכון.‬
‫לא השתנינו בכלל.‬
‫אנחנו יושבים פה זה מול זה.‬
‫זה בגלל הילדה ההיא, יונג-ג'י?‬ ‫-היא לא עשתה שום דבר רע.‬
‫חשבתי שאמרתי לך את זה.‬
‫הטעויות שלך ייעלמו יחד איתה.‬
‫דברים שכבר קרו לא נעלמים.‬
‫אם איש לא יודע על זה,‬
‫אז זה לא קרה.‬
‫אבל אני יודעת על זה.‬
‫אני לא כנה עם עצמי.‬
‫אתה אף פעם לא משתמש בשתי ידיים.‬
‫אז יד ימין שלך?‬
‫מה קרה? את לא יודעת מה יהיה המהלך הבא שלי?‬
‫בלי קשר ליד בה נפצעתי,‬
‫לא אתן לזה להפוך לחולשה שלי.‬
‫אני כבר יודעת מה החולשה שלך.‬
‫מהי?‬
‫אני.‬
‫גיל בוקסון.‬
‫אבל ממתי?‬
‫עכשיו אתה העד.‬
‫חשבתי על זה.‬
‫לא משנה אם את תמותי...‬
‫אם אם אני אמות...‬
‫האם יהיה זה גיהינום עבורי לחיות בלעדייך?‬
‫או שיהיה זה גיהינום...‬
‫אם הבת שלך תצפה בזה?‬
‫זה לא אמיתי, נכון?‬
‫זה לא נכון.‬
‫לא יכול להיות.‬
‫אלוהים, בבקשה...‬
‫אלוהים, בבקשה!‬
‫אימא?‬
‫הגעת מאוחר.‬
‫כן.‬
‫הערתי אותך?‬
‫סליחה, תחזרי לישון.‬
‫אימא.‬
‫עבודה טובה היום.‬
‫תודה.‬
‫את נראית עייפה. תנוחי קצת.‬
‫בסדר.‬
‫לילה טוב.‬
‫אל תסגרי את הדלת.‬
‫זה מחניק.‬
‫זהו מבזק חדשות.‬ ‫ראש הממשלה הנבחר, או ג'אונג-סיק...‬
‫ג'ה-יונג.‬
‫נמצא מת במכוניתו היום בשעה 12:18 בצהריים...‬ ‫-גיל ג'ה-יונג!‬
‫מהרעלת פחמן חד חמצני.‬ ‫המשטרה חושדת שאו ג'אונג-סיק‬
‫סבל מדיכאון חמור בעקבות מות בנו,‬
‫והתאבד.‬ ‫-ג'ה-יונג.‬
‫רק באתי להיפרד מחברה שלי.‬
‫לא תגידי שלום לחברה הכי טובה שלך?‬
‫חשבתי על זה.‬
‫אם כדאי לנשק אותך עכשיו...‬
‫או פשוט להרוג אותך.‬
‫שמרי על עצמך.‬
‫תרגום כתוביות: גלעד קשר‬