СЕРІАЛ NETFLIX
Він мене ігнорував.
Не дивився на мене.
Я не могла добитися уваги від нього.
Дитино моя.
- Ти це вже казала. - Я знаю.
Це був твій вибір.
Я навіть із тобою погодився.
Я не бачу тут жодної проблеми.
Проблема в тому, що я досі думаю, що кохаю його.
Я ТЕБЕ НЕНАВИДЖУ
НЕ СОРОМСЯ
ЦЕ ВЖЕ СМІШНО
ТИ ЖАЛЮГІДНИЙ
Віце-комісарко.
- Ми готові. - Іду.
ЦЕ ПІДСТАВА! ЗАГАДКОВЕ ВБИВСТВО ПО-СИЦИЛІЙСЬКИ
ГОЛОВНІ РОЛІ ВИКОНУЮТЬ ФІКАРРА ТА ПІКОНЕ
Для запису це вже занадто.
Дай телефона.
Давай.
І ваші телефони.
Давайте свої телефони!
Ні!
Що ви робите?
- Благаю, не кривдьте нас. - Що він робить?
- Ми все виконали! - Що ти робиш?
- Встань. - Благаю, не кривдьте мене.
Встань, я сказав!
Не роби з нас слабких!
Що ти за людина?
Третій стежник працює.
Добре.
Дуже добре.
Ло Руссо.
Ло Руссо, маємо їхнє розташування.
Так, прокуроре.
Ми засікли сигнал розташування.
Їдьмо!
Вдягайте мішки.
- Це обов'язково? - Вдягай мішок!
Що, знов?
Сидіть тихо.
Один зі стежників стоїть.
Вони могли змінити авто.
Ло Руссо.
Ло Руссо, один стежник втрачено.
Я бачу ту автівку.
За кермом Тоніно Макалузо.
Можна хоч вікно відчинити?
Впустити повітря.
Тихо там!
Тихо!
Вони не так далеко.
Не під'їжджайте близько, щоб вас не побачили.
Ло Руссо, здається, це тут.
Так, ми бачимо.
Заїжджаємо.
Стій!
Вони змінили автівку.
Другий стежник втрачено.
Ще довго?
Н-ні-- Ми м-м--
Ми м-м-майже там.
За п-п'ять х-хвилин приїдемо.
Стій!
Макалузо перевіряє, чи за ним не стежать.
Не загубіть їх!
Їжте бутерброди.
Цікаво, про що вони балакають?
Як давно ти знаєш Святого отця?
Усе життя.
Від першого дня він називав мене Нездарою.
Чому тебе так кличуть?
Через невдачу.
Через чортову невдачу.
Мені тоді було років десять, так само, як Святому отцеві.
І того триклятого дня
він був там.
Переконливіше треба.
Запам'ятай це, Тоніно!
Починай спочатку.
Я вірю в єдиного Бога Всевишнього, Творця неба й землі.
Я ві-ві-вірю в єд-диного Б-б-бога.
Т-творця неба й з…
Тоніно!
Починай спочатку!
Я вірю в єдиного Бога Всевишнього,
творця неба й землі.
Я вірю в єдиного Бога Всев-вишнього,
т-т-творця неба…
Тоніно!
Ти нездара!
Нездара!
Тоніно нездара!
Нездара!
Ти нездара!
Нездара!
Тоніно нездара!
З того дня я назавжди став
Нездарою для всіх.
Та колись я це зроблю.
Одного дня я стану великим авторитетом,
як Святий отець.
Не хвилюйся, Тоніно.
Коли все вщухне, ми замовимо за тебе слівце Святому отцеві.
Ав-вжеж, з-замовите слівце
С-святому от-тцеві.
Ходімо.
А бутерброди?
Вони знов поїхали. За ними!
Знов змінили автівки. Їдьмо.
Що ти тут робиш?
Я беру цих двох на себе.
Але Святий отець…
Святий отець сказав:
«Тепер це твоя місія».
Я маю це робити?
А що, не подобається?
З-звісно п--
Под--
Подобається.
Он вони.
- Знов змінили автівки. - Їдьмо.
Слухай, Тоніно.
Ми від самого ранку тусуємось.
Який план?
Усе гаразд.
Ти тут.
- Я тхну смаженою цибулею. - Так.
Як поліція зайде, падаймо на землю.
Це справа кількох секунд.
- Гаразд. - Зберігай спокій.
Та ви ж…
Синьйоре Гамбіно! Це я, Марторана, консьєрж.
Тепер ви мене впізнаєте?
Консьєрж!
Маєте добру пам'ять.
Знаєте, я вважаю,
що коли хочеш щось добре сховати,
треба покласти це на видноті.
Щоб усі бачили.
І тоді ніхто не помітить.
Консьєржа ніколи не помічають.
Розумієте, я маю захищатися.
Бо в наш час…
зрадники всюди.
Коли приїде поліція?
Не знаю.
Отож, розповідайте.
Хто серед нас зрадник?
Хто хоче запроторити мене за ґрати?
Брехня
має короткі ніжки.
Вона далеко не зайде.
Ви помиляєтеся.
Ми хороші люди.
- Спитайте в будь-кого. - Так.
Спитайте в Тоніно. Він знає. Тоніно!
На жаль, Тоніно не може цього підтвердити.
Тоніно тут нема.
Де він?
Скажімо так, його забрали
на делікатніші завдання.
Такої цибулі не знайдете ніде в Сицилії.
За такий соус до макаронів і померти не шкода.
Дякую.
На здоров'ячко.
ЦИБУЛЯ, ПОМІДОРИ, РІКОТА, СІЛЬ, БАЗИЛІК, ВИНО, ПЕЧИВО
Брате,
ти ще можеш покаятись.
Підійміть мішки.
Ми ж домовлялися.
Ви сідітимете тихо.
Так.
Сподіваюся, ви не проти цієї невеличкої зміни плану.
Доводиться пристосовуватись.
Тому що
життя швидко змінюється.
Увесь час.
Погляньте, скільки всього змінилося
за останні декілька років.
Такі люди, як ми,
тепер змушені ховатися, наче пацюки.
Доводиться шукати іншу роботу, щоб якось зводити кінці з кінцями.
Це не просто фінансова криза.
Е, ні.
Це наша провина.
Кілька років тому ми допустилися помилки.
Вчинили забагато галасу.
Забагато мокрих справ.
І політикам, що були на нашому боці,
довелося влаштовувати цю виставу.
Арешти, суди, антимафіозні закони.
Усе заради вистави.
Але люди
люблять видовиська.
У них вірять.
Таким чином
дійшло вже до того, що люди вимагають від політиків
вирішення тих проблем, які раніше вирішували ми.
Ми більш не можемо цього робити.
Зараз Коза Ностра має визнати
перевагу політиків.
Вони контролюють усе.
Державні тендери, збір податків,
тепер вже державні підприємства, лікарні.
Ми вже докотилися до того,
що політики самі висувають кандидатів на виборах.
І нам доводиться за них голосувати
супроти своєї волі.
Проте я впевнений,
що рано чи пізно
все повернеться
до старого порядку.
Просто
треба дочекатися,
поки люди
забудуть.
Історія вчить нас, що люди
завжди
рано чи пізно…
все забувають.
До речі,
ви забули про баклажани.
То перевір їх, щоб не згоріли.
Розповім вам історію.
Це
ноутбук бідолахи Гамбіно.
Упокой, Господи.
Щось тут не те.
Ніби все за планом.
Що тут підозрілого?
В авто люди з мішками на головах, а він пішов по томати.
У цьому ноутбуку я знайшов багато цікавого.
Особливо мені сподобався його щоденник.
Бідолаха не мав кому вилити душу.
От послухайте.
«Багато років я вірно служив Святому отцеві».
«День у день вів його справи».
«Давав поради щодо інвестицій і того, як сплачувати менше податків».
Податки в цій країні справжня проблема.
Розуміємо.
«Святий отець ніколи б не запідозрив,
що я брав собі частину його доходів».
«Ніхто б не дізнався,
якби хтось не виставив мені такий астрономічний рахунок».
«Потім цей незнайомець почав мене шантажувати».
«Щодня вимагав більше й більш грошей».
«Сказав, що якщо я припиню платити, він здасть мене Святому отцеві».
Це найкраща солона рікота в Сицилії.
Вона добра?
Спитайте у вівці, що дала молоко?
Ще два євро.
На чай?
- Тримай. - Дякую.
А це бонус.
Щось тут не так.
У чому річ?
Валентино не їсть сиру.
Сигнал зник. Ми втратили останній стежник.
Не загубіть їх.
Життя Сальво й Валентино у ваших руках!
«Мені набрид цей шантаж,
тому я почав співпрацювати з поліцією».
«Тепер я розумію,
що для мене це єдиний вихід».
Він мало що зрозумів.
А ви?
Ви зрозуміли?
- Так, звісно… - Так.
Хтось шантажував Гамбіно
та вимагав від нього гроші
за мовчання.
Суть така, якщо коротко.
Саме так.
І що він зробив,
щоб вибратися з халепи?
Попросив захисту в поліції.
- І це було хибно. - Авжеж.
І що це означає?
Що він донощик.
Вибачте на слові.
Авжеж.
І що це означає?
Що ніхто в нашому кл--
Клубі!
У нашому клані.
Клані, звісно.
Ніхто не хоче підс--
Підсмажити!
Підстригти!
Підставити мене!
Підставити. Це ж легко.
У моєму домі немає зрадників.
Окрім Гамбіно, звісно.
А ви хто?
Двоє друзів.
Майже.
Двоє…
Мерців!
Ми — двоє мерців--
- Мерців? - Вірно.
Це погано.
Ми маємо зараз втрутитись.
Вони знають, що Естер у монастирі.
Ми не знаємо напевне.
Це може бути збіг.
Тоніно може бути тут з іншої причини.
Чим я можу допомогти?
Я хочу придбати мигдалевих тістечок.
Тих, що ви випікаєте.
Звісно, але ми продаємо їх лише вірянам.
Ви вірите в Бога?
Ав-жеж.
Я виходжу.
Ні!
Якщо ми втрутимося зараз, то зірвемо всю операцію.
Ло Руссо, боюся, ми маємо скористатися цим шансом.
Беру відповідальність на себе.
Брате Армондо,
не хочу вас ображати, але ці тістечка якісь пісні.
Ми перестали додавати цукор, бо він шкідливий.
Усі лікарі так кажуть.
Ми замінили його рисовим солодом.
Що ти тут робиш?
Ти занадто жива як на небіжчицю.
- Хто ви? - Ходімо зі мною.
- Ходімо зі мною! - Куди ми йдемо?
Побачиш.
Ти зі своїм другом-- Ви догралися.
- Що ви зробили з моїм чоловіком? - Пішла!
Або я вб'ю тебе тут, поки співатимеш старих пісень.
Бачиш?
Він знав про Естер?
Прокуроре, вони знайшли Естер.
Час втрутитися.
Я так і знала! В автівці не Валентино й Сальво.
Вони приведуть нас до них.
Це остання надія на порятунок хлопців.
Прокуроре, ми маємо втрутитись. Двоє цивільних у небезпеці.
Ризикуватимеш життями Сальво та Валентино?
- Ці двоє теж у небезпеці. - Так.
Прокуроре, ці двоє живі-здорові.
Ми ще можемо врятувати всіх.
Ло Руссо.
Слухай віце-комісарку.
Їдьмо, Крізафуллі.
Швидше!
Газуй!
Швидше!
Що ви робите?
Святий отче, за що?
Я знаю, що ви тут ні до чого.
Ні.
Це була ідея неборака прокурора.
Йому досі болить,
що він втратив друга й колегу.
На такій швидкості нас можуть помітити.
Розумію, але ми мусимо піти на цей ризик.
Зараз повертай.
Так.
Святий отче.
Нездара?
Якого біса ти тут намалювався?
Естер!
Знаєте, хто це?
Це дружина цього рогатого.
А ви двоє — зрадники.
Інспектор Джексон!
Уперед!
- Усередину! - Усередину!
Усередину!
На коліна!
- Опуститися! - Донизу!
Не рухатись.
Господи, Ти рятуєш тих, хто Тобі служить,
як і обіцяв.
Псалом 119:65.
А ви вірите в Бога?
Cantare
Nel blu, dipinto di blu
Felice di stare lassù
Con te
Я знав, що ти закоханий.
Іди вже.
Такими темпами я ніколи не закінчу університет!
Так я ніколи не встановлю ці двері.
Можеш виходити.
Як ти?
Добре.
А ти?
Нормально.
Нічого мені не скажеш?
Ні.
Чому ти в мене не спитаєш?
Що в тебе спитати?
Чи я його кохала.
Ну--
Це вже не має значення.
Хай там що, я його не кохала.
Але тоді я й тебе не кохала.
Проте
якщо тобі ще не байдуже…
Я зрозуміла, що досі тебе кохаю.
Я хочу в тебе дещо спитати.
Питай.
Що важливіше:
моя зрада чи те, що ти міг втратити мене назавжди?
Чому ти питаєш?
Це твоє питання до мене після пригоди з касиркою.
Пробач мені, Естер.
Я не можу.
Пробач мені.
Пробач.
- Усе гаразд? - Так.
Ну що?
Які новини?
Скажіть щось.
Його тут нема.
Він утік.
ТРОХИ ЗГОДОМ
РЕМОНТ ПОБУТОВОЇ ТЕХНІКИ
Знаєш, що я тобі скажу?
Я зав'язав із серіалами.
Чути про них не хочу.
- Нарешті! - Годі.
Я навіть віддав телевізор.
Я тобі давно казав.
Коли ти один без телевізора, вечори тягнуться довго.
Ти звикнеш.
Хочеш переїхати до мене?
Не можу.
Я збираюся жити з Агатою.
- Справді? - Так.
Чекаємо на її сина, щоб усе пояснити.
А твоя мати що?
Я тебе прошу, не починай.
Ну, можеш пожити в мене,
поки ми обидва холостяки.
Я розійшовся з Естер, а ти — з мамою.
Треба насолоджуватись.
Я не був одружений з мамою, зрозумів?
А, ви просто зустрічалися?
Ти диви. Цьому возові, мабуть, 100 років.
Він смертельно небезпечний!
Об'їдь-но його.
Мої вітання Віто Корлеоне!
Тепер ми сповнені надій та задаємося питанням:
чи буде нова мафіозна війна?
І досі лишається нерозгадана загадка.
Хто вбив синьйора Гамбіно?
Я знов не спав уночі.
Одна думка не дає мені спокою.
Яка?
Коли ми прийшли до квартири Гамбіно,
телевізор нормально працював.
Я його вмикав.
- І що? - Це якось дивно.
Якщо телевізор працював, навіщо було нас викликали?
Що ти маєш на увазі?
Просто дивно.
Якби я був убивцею, я б зробив так,
щоб люди типу нас потрапили туди у потрібний момент,
щоб їх підставити.
Ти обіцяв припинити ці балачки.
«Якби я був убивцею».
Обережно!
Тут нікого нема. Вшиваймося!
Коли приїдемо додому, помиємо автівку.
Яу к приквелі до «The Touch of the Killer».
У приквелі?
Так.
Ти здурів?
Мало ти мені завдав проблем?
Цього разу зробимо як я скажу.
Переклад субтитрів: Ірина Завізіон