EN NETFLIX-SERIE
[FM-84's "Running in the Night" spiller]
[Emma] Vi ses, mor.
[mor] Vi ses, skat.
[musik fader ud]
Marie!
[Marie] Hej.
-Tak for i går. -Selv tak.
-Det var hyggeligt. -Ja.
Jeg skal have Hans i første time.
-Det synes jeg er lidt mærkeligt. -[Marie] Det forstår jeg godt.
[Marie] Men man kan altid tænke på dronning Margrethe.
-Hjælper det? -Nej, men så tænker du på dronningen.
-Okay. -[begge griner]
-Skal vi mere af det der? -[Marie] Hvad?
-[Emma] Det var sjovt at kigge på folk. -Ja, ikke?
Jo, helt vildt.
Jeg vil virkelig gerne.
-Fedt. Vi skal bare spørge Mads. -[Emma] Okay.
Fedt.
[Emma] Måske ser vi dem knalde.
-[Marie] Har du lyst til at se dem knalde? -Ja, sgu da.
[klokken ringer ind]
[Emma] Jeg glæder mig faktisk.
[begge griner]
[Hans] Naturen er mangefacetteret.
[Hans] Regnorme er altid hermafroditter. De fleste blomster er tvekønnede.
[elev] Vi er jo mennesker.
[Hans] Præcis. Hos os er det meget mere komplekst.
Her kan man måske tale om at inddele det i tre enheder.
[Hans] Det biologiske køn, det oplevede køn og det udtrykte køn.
[anden elev] Så man kan biologisk være en pige,
der føler sig som en fyr, der oplever sig som en dame.
[Hans] I princippet ja. Og hvad er det rigtige?
Hvad er vigtigst her? Hvad vi er, eller hvad vi…
…føler, vi er?
Her kan man tale om… [Hans' stemme glider i baggrunden]
[klokken ringer ud]
Det vil jeg bede jer tænke over til næste gang.
Emma, har du et øjeblik? Jeg vil godt snakke med dig efter skole.
-[Hans] Kom hjem til mig. -Hjem til dig?
Emma…
Jeg siger ikke til nogen, hvad vi så.
Hvad snakker du om?
[mystisk intens musik]
Jeg skal altså virkelig noget andet.
-[Emma] Marie. -Hvad så?
[Emma] Det er Hans. Jeg ved ikke, om han så os i går,
men han vil gerne tale med mig.
Om hvad?
[Emma] Han har nærmest aldrig snakket til mig før.
Han vil gerne have, jeg kommer hjem til ham.
Det skal du ikke gøre.
Nej.
[Jonas] Der er du.
-[Emma] Hvad laver du? -[Jonas] Hvad?
Byfesten. Kan du ikke huske den?
Men det har vi jo snakket om.
Nej, det har vi ikke.
Jo.
[dreng] Hvad har du med i madpakken? Blod?
[Marie] Næ, det er bare pizza.
-Men vi ses senere, ikke? -Nej, vi gør ej.
[Emma] Idiot.
[Souls' "Mighty Storm" spiller]
[Emma] Hvad sker der?
Det er bare drengene. De er sjove.
-[Emma] Kan du redde den? -De har gjort det før. Det er fint.
Har du overvejet ikke at være vampyr?
Det er ikke noget, jeg vælger. Det er noget, jeg er.
[Emma] Klart. Selvfølgelig.
Men hvorfor?
Det kan du da ikke spørge om.
Det var bare det, du sagde i går. At alle skjuler noget.
[Marie] Bip-bip.
Hallo?
Ja.
Det er Freud. Han siger, du skal lukke røven.
-Undskyld. -[Marie] Du skal ikke undskylde.
Du skal bare gøre, som Freud siger.
[svævende atmosfærisk musik]
[mor] Moser du mere af den kartoffel, kunne jeg bare have blendet det hele.
Vil du tale om det?
Kan vi flytte til Buenos Aires?
[Emma] Eller Helsinki?
Du kunne have valgt alle andre steder at bo i hele verden, men valgte Middelbo.
-[Emma] Hvorfor? -Det ved du godt.
Hvorfor blev du ikke bare boende i København?
-Hvad tror du havde været bedre der? -Alting, måske.
-[mor] Jeg tror, nissen flytter med. -[Emma efteraber]
-[Emma] Du kender min biologilærer Hans. -Selvfølgelig.
Han har spurgt, om jeg vil komme hjem til ham.
Ham skal du ikke tale med.
-Det har jeg heller ikke tænkt mig. -[mor] Hold dig langt væk fra ham.
-[Jonas] Hej. -Hej, Jonas.
Døren var ikke låst, så...
[mor] Har du spist?
-[Jonas] Ja, det har jeg faktisk, men… -Ovenpå.
[Emma] Nu!
Nice.
-[Jonas] Er du klar? -Til hvad?
-[Jonas] Rampen. -Jonas.
-Ja? -Du har lige snavet med Noreen.
Vi talte jo om det, og det betød ikke noget.
[fnyser]
Skal vi smutte?
Hvorfor gjorde I det der mod Marie?
Hvem?
Vampyren.
Nå. Øh, det var bare for sjov.
Men hør, vi kan også lave noget andet. Vi behøver ikke tage ned på rampen.
Vi kan bare have sex.
-Seriøst? -Det er bare et forslag.
Jeg gider da ikke at knalde lige nu. Du er pisseirriterende.
Nogle gange hjælper det.
Skrid med dig.
[Jonas] Okay.
[Emma] Gå.
Emma? Må jeg godt lige pisse først?
-Hurtigt? -Ja.
Tak.
[Emma fnyser]
[dør åbner og lukker]
[lyd af tis i kummen]
[atmosfærisk elektronisk musik]
[toilet skyller ud]
Nice.
[Jonas] Vi ses bare derhenne så.
[elektronisk musik tager til]
[Zephyr Bones' "Juglar Child on the Carousel" spiller]
-[Elvis] Hvad laver du? -[Frederik] Hvad?
-[Elvis] Du æder dem alle. -[Frederik] Er de ikke gratis?
[Elvis] Det er da lige meget. Har du ikke spist frokost?
[Emma] Marie?
[Elvis] Hun er tilbage.
Jeg har måske fundet noget, som får Jonas og dem til at stoppe.
[Emma] Se. Vi kan få dem til at lade dig være i fred,
hvis vi truer med at offentliggøre dem.
Har du taget hans mobil?
Det er sgu da meget sjovt.
Vi kan hænge det op på hele skolen.
Kan I ikke se det? Jeg tager ansvaret, hvis de kommer efter os.
[Mads] Var det det her?
[Mads] Eller det her?
Hvad fanden er der galt med dig?
-Hvor har du dem fra? -[Elvis] Det er jo det, vi laver.
[Elvis] Finder ud af, hvad folk skjuler.
Men vi hænger ikke folk ud.
Nej. Fokus er at finde ud af, hvad der skete for 17 år siden,
og hvad sammenhængen er med det nye signal.
Vi hænger ikke folk ud for alt muligt ligegyldigt lort.
[Emma] Jeg ville bare hjælpe.
[Marie] Emma, vent lige.
-[Marie] Du kan tage hjem til Hans. -Hvad?
-Han har inviteret hende hjem. -[Mads] Hvorfor?
I går tog vi over til Susan, og så kom Hans, og måske så han hende…
[Mads] Var Emma med ovre hos Susan?
[Marie] Ja, jeg tog hende med…
Du tog Emma med over til Susan, og nu er hun blevet opdaget.
-Vi ved ikke, om hun er opdaget. -[Mads] Du sagde, det var muligt.
Jeg kan ikke magte det… Det er så nederen,
når aftalen er, vi gør sådan noget alene.
-Jeg tænkte bare… -Du skal ikke tænke!
Ingen af os skal tænke.
[Mads] Vi skal bare gøre, hvad vi aftaler. Det er vel ikke så svært?
Men er Hans ikke interessant?
Jo.
Og nu har Emma muligheden for at tage hjem til ham og finde ud af noget.
[Emma] Hvad vil I med ham?
[elektronisk musik]
Han er på listen.
Listen?
[musik stiger i intensitet]
[Mads] Han var der for 17 år siden.
Okay.
Emma, hop lige udenfor. Så snakker vi om det.
[Mads] Der er noget, du skal se.
-[Emma] Hvad er det? -[Mads] Det ved jeg ikke. Det findes ikke.
Men jeg står jo med det i hånden.
Hussein fandt det i krateret dengang. Han har haft det liggende på lageret.
Jeg har analyseret det, men kan ikke finde oprindelsen på stoffet.
[Mads] Jeg ved bare, vi ikke er alene.
Det er statistisk umuligt.
Det hele har en sammenhæng.
Meteoren, signalet i sidste uge, Astraeus.
-Der har jeg lige søgt job. -Hvorfor?
Bad du mig ikke tjekke dem ud?
[Mads] Okay.
Men først Hans.
Her.
Den sætter du ind i Hans' computer.
Der er et program på, der giver mig adgang til al hans data.
Hvad skjuler han?
Det ved jeg ikke. Alle efterlader spor. Kig dig omkring. Se, hvordan han bor.
Er det ikke pænt ulovligt?
Det er pænt lige meget. Det er vigtigt.
-[dramatisk atmosfærisk musik] -[fugle skræpper]
[elektronisk summen]
[elektronisk musik]
-[kvinde] Velkommen til. -[Emma] Tak.
[kvinde] Jeg er Head of Staff and Recruiting.
[Emma] Okay.
[kvinde mumler for sig selv] Folkeskole, gymnasium…
Men… Så du har ingen kvalifikationer?
-Ikke lige hvad jeg kan komme på. -[kvinde] Du oversælger ikke dig selv.
[Emma] Thomas sagde, jeg kunne søge job her.
Jo, men du må have tænkt over, hvad du vil arbejde som.
Ikke rigtig. Jeg har bare virkelig brug for pengene.
Ja. Du er da i det mindste ærlig.
Det har jeg skrevet i mit CV.
-Jo, men det er jo ikke erhvervserfaring. -[Emma] Nej.
Det har jeg til gengæld meget af.
Ja.
Tre måneder ad gangen.
[Emma] Men jeg er med på hvad som helst.
-[Emma] Hej, mor. -Hvad så?
-[Emma] Jeg fik jobbet hos Astraeus. -Godt.
[fnyser] Ja.
-Jeg skal gøre toilettet rent. -Nå, men det er da en start.
[mor] Det må vi da fejre.
Hvad med i aften?
-[mor] Skal vi se en film? -Jeg skal over til en fra skolen.
[Emma] Jeg har lektier for.
[mor] Er du pludselig begyndt at lave dem?
Ja.
Måske kommer det som en overraskelse, men jeg prøver faktisk.
Godt så.
[fnyser]
Hvad med ham din biologilærer? Har du hørt mere fra ham?
-Næ. -[mor] Du må ikke tage hjem til ham.
-Nej, nej. -Jeg mener det. Jeg vil ikke have det.
Fint nok.
[operasangen “Regnava nel silenzio” af Gaetano Donizetti spiller]
[let elektronisk summen]
[dørklokke ringer]
[uhyggelig atmosfærisk musik]
[dørklokke ringer]
[lyd af trin på trappe]
Emma.
-Du ville se mig? -[Hans] Ja, kom indenfor.
Fedt. Tak.
[dør lukker]
Vil du ikke sidde ned?
[Emma] Nej tak.
-Hvor længe har du egentlig været lærer? -I 15 år.
[Emma] Mhm.
Kan du lide det?
Det er fint nok.
Det er mest eleverne, der er problemet.
[Emma] Mm.
[telefon vibrerer]
[Hans sukker]
Jeg er nødt til lige at tage den her.
[Emma] Mm.
[Hans] Hallo.
[Hans] Jeg kan ikke tale nu.
[Hans] Nå.
[Hans] Det kan jeg ikke.
[Hans] Nej.
[Hans] Vi må ikke være længe om det her.
[Hans] Jamen, det…
[Hans] Det kan jeg ikke love.
[Emma fnyser]
[Hans] Det forstår jeg ikke.
[Hans] Det hele er parat.
[Hans] Jeg kan give alle besked.
[atmosfærisk mystisk musik]
[Hans] Vi skal samles.
[Hans] Jeg kan slet ikke forstå det.
[Hans] Nej.
[Hans] Vi har jo talt om det her mange gange.
[Hans] Nej. Jeg er helt uenig i det der.
[Hans] Nej, det tror jeg ikke. Hør nu her.
[operamusik kan høres i baggrunden]
[Hans] Det var ikke aftalen.
[Hans] Har du snakket med Adrian? Nå.
[Hans] Men så må jeg jo gøre det.
[Emma] Hvad var det, du ville tale om?
Du er nødt til at gå.
-[Hans] Jeg ville ikke noget alligevel. -Må jeg få noget vand?
Hvem er det, der har sendt dig, Emma?
[Hans] Jeg har kendt dig længe.
[musik intensiveres]
Sig det nu bare.
[Hans] Jeg bliver ikke sur. Jeg ved, hvordan du har det.
Du er lidt rodløs, ikke?
Du føler dig lidt udenfor. At du ikke er en del af noget.
-Det er helt naturligt. -Lad mig være.
-[Mads] Du tror, der var et hemmeligt rum? -[Emma] Det så sådan ud. Der var musik.
Og der var en mur.
-Måske… -…var der en dør.
-Jeg forstår, hvor du vil hen. -Der er noget med ham. Han er underlig.
Han lyver også. Jeg kan mærke det.
-Kan du komme ind igen? -Jeg skal ikke derhen alene.
[Mads] Så må nogen tage med.
[motorcykler gasser op]
[Mads] Okay.
[Mads] Frederik og Marie tager med, okay?
[fuglekvidder]
[Marie] Far, jeg smutter nu.
[Marie] Så er det i dag.
[Maries far] Ja. Det er i dag.
[Marie] Skal jeg hjælpe med mors ting?
[Maries far] Nej, det er sgu fint.
[Marie] Hvorfor i dag?
[Maries far] Øh…
[Maries far] Det skal bare væk inden påske.
Den her påske?
Ja, den her påske.
[begge fniser akavet]
-[trailerlåge lukkes] -[Maries far sukker]
[Marie] Far.
Kom her.
[Maries far] Ja.
[følelsesladet elektronisk musik]
[Jonas] Hej, Emma.
-Hej. -Du har hørt om Find My iPhone, ikke?
[Jonas] Det kan man bruge til at finde sin telefon.
Hvorfor tog du den?
Undskyld. Er det ikke bare det, man skal sige?
Det går ikke det her mere.
[Jonas] Emma, vi kan ikke være sammen.
Du er for mærkelig. Jeg kan ikke forsvare dig over for de andre.
[Jonas] Jeg går altså fra dig.
Det kan du ikke. Jeg gik fra dig i går og i forgårs
og dagen før det. Du kan ikke slå op med mig.
Jeg går altså nu.
Her.
[Jonas] Emma.
[Cari Cari's "Jelly Jelly" spiller]
[mumler] What the fuck!
[Emma] Godt. Skal vi mødes med Marie?
[fnyser let] Hvorfor kyssede du mig?
Er det ikke det, man gør? Du har været sammen med halvdelen af gymnasiet.
Du er bange for at være alene.
Er du ikke Fisse-Frederik, hvem er du så?
Fisse-Frederik?
Hvad mener du?
Shit.
Skal vi komme af sted?
[musik stopper]
[Frederik] Der er hun.
[Marie] Han er hjemme.
Skal vi droppe det?
Vi kan ringe til ham og sige noget, så han forlader huset.
-Hvad skal vi sige? -At…
At der er gået ild i noget biologi på skolen.
Det er han nok ret ligeglad med.
Jeg tjekker det ud.
Skal vi ikke lige finde ud af, hvad vi gør først?
-[Emma] Pas nu på. -[Frederik] Ja, det skal jeg nok, mor.
-[Emma fnyser] -Spade.
-[Emma] Han har svært ved at sidde stille. -[Marie] Ja tak.
Tak.
For hvad?
Fordi du havde tænkt på mig.
At du ville tage hævn.
Skulle jeg ikke gøre, som Freud sagde?
Ja…
Han var måske lidt en idiot, da han lige ringede der.
Måske havde han ret.
-Der kom jo ikke så meget ud af det. -Næ.
Men det var sødt af dig.
[begge fniser akavet]
Du har i øvrigt ikke ret. Jeg ved godt, hvem du er.
Du skal bare vide, det er okay.
Jeg har ikke noget problem med, hvem jeg er.
Altså vampyr?
Ja, præcis.
Jeg snakker bare ikke om det.
Så er der ingen, der ved det?
Heller ikke din familie?
Min far har ikke haft det særlig godt, siden min mor døde.
Der har bare ikke været tid…
…til at snakke om mig.
-[bil starter] -Shit! Det er ham.
[Frederik] Hvad sagde I til ham? Ringede I ikke?
Nej.
Hvor skal han hen?
Det ved jeg ikke. Hen til Susan? Skal vi gå ind?
[Marie] Vi ved ikke, om han bare skal på tanken.
Okay, så kan I køre efter ham.
Så går jeg ind alene, og så kan I ringe til mig, hvis han kommer tilbage.
Var du ikke superduper bange for ham lige før?
Jo, men nu er han ligesom kørt.
[Frederik] Okay.
[ulmende elektronisk musik]
[hund gør]
Hun er sgu for meget.
-Hvem? -Ja, Emma.
Hun tror, hun ved alt muligt om en.
Så siger hun alt muligt om alt det, hun tror, hun ved.
[Frederik] Det kan hun ikke vide noget om.
[Marie sukker]
Jeg tror da, hun ved lidt.
Det gør hun ikke.
[Frederik] Overhovedet ikke.
Han går ind.
-[Marie] Hvad skal du? -[Frederik] Vent lige.
[Marie sukker] Og han er væk igen.
[Marie] Hvad fuck laver du?
[Hans] Du ved godt, den her dag er kommet.
[Susan hulker]
-[Hans] Nu skal du stoppe. -[Susan] Nej, jeg kan ikke klare mere.
[Hans] Det er nu.
-[Susan] Så tag den her. -[Hans] Jeg skal ikke have den.
-Tag den nu. -Den har jeg givet dig.
-Jeg vil ikke have den. Tag den nu. -Nej.
[ring klirrer på gulvet]
[Susan] Bare gå med dig.
[Susan] Gå.
[Susan græder]
[telefon ringer op]
[Marie] Kom nu, Emma.
[anden telefon vibrerer]
[Marie] For helvede!
[ulmende atmosfærisk musik]
-[Hans] Hvad laver du? -Ikke noget.
-Jeg tjekkede bare for spindelvæv. -Ved din mor, du er her?
Nej.
Kom.
-Det tror jeg ikke er en god idé. -[Hans] Kom så.
[Frederik] Marie…
[Hans] Er du her alene?
Ja.
Du kan ikke rende rundt herude.
[Hans] Vi kan ikke stole på nogen. De må ikke opdage, vi er her.
[Emma] Hvad mener du?
[dørklokke ringer]
-Kom her. -Nej.
[Emma] Lad mig være!
[Marie] Hallo?
[Emma forsøger at tale]
[Marie] Emma?
[dørklokke ringer]
[Hans] Så…
[Hans sukker]
[Hans] Du sagde, du var alene.
Vil du ikke godt lade mig gå?
Emma, du skal høre efter nu.
[Hans] Sæt dig ned. Kom.
[Emma skriger] Nej!
Emma. Hør nu, hvad jeg siger til dig.
[Emma gisper]
[zoomende lyd]
[dramatisk musik]
[lyde fra slåskamp]
[skriger]
[dybe rallende lyde]
[knækkende lyd]
-[dæmpet lyd] -[dunkende hjertebanken]
[Hans stønner og pruster]
[Hans stønner]
[dør åbner]
[organisk og elektrisk summen]
[Emma] Nej, gå væk!
[Hans] Tag det bare helt roligt.
[Emma] Stop. Slip mig!
[Hans] Jeg vil bare hjælpe dig.
Emma, jeg vil bare hjælpe dig.
[Hans] Slap nu af med dig. Slap nu af, ikke?
[hviskende] Slap af! Så.
[Hans] Rolig. Så.
[summende lyd]
[episk musik]
[bankelyd]
-[bankelyd på træ] -[Emma] Jeg vil ikke.
[summende elektrisk og organisk lyd]
[dør braser ind]
[dramatisk musik]
[Emma stønner]
[lyd af hjertebanken]
[skramlen]
[tager i låst bildør]
[stilhed]
[Marie] Emma?
[Marie] Hej.
[Marie] Du bløder.
[Emma bryder sammen i gråd]
[brusebad i baggrunden]
[Marie] Er du okay?
[tog passerer forbi]
[svævende drømmemusik]
[musik bliver mere intens]
[dump lyd fra oven]
[dørlås åbnes]
[let drømmende musik]
[faretruende mystisk musik]
[outrosang spiller]