SERIÁL NETFLIX
- Kdo jsi byla předtím? - Nikdo.
- Nemáš minulost? - Ne.
Každý má nějakou minulost.
Já ne.
Nemusím to vědět.
Tohle jsi teď ty. Lykke Sundbyová.
Lykke Sundbyová. To zní hezky.
Ať jsi byla kdokoli, tohle jsi teď.
A to dítě?
To je Emma.
- A je tvoje? - Samozřejmě.
Jsi svobodná matka?
Říkal jsi, že nemusíš všechno vědět.
Díky.
LYKKE SUNDBYOVÁ
Dovolali jste se Emmě. Pokud chcete, nechte mi vzkaz.
Ahoj. Kde jsi?
Omlouvám se za včerejšek. Můžeme si pak promluvit?
Ahoj. Pusu.
Byl to můj profesor, Hans.
Vmáčkl mi to do krku.
Proč si vybral mě?
Možná to byla náhoda.
Byla jsem jenom obálka.
Chtějí přede mnou tu kuličku schovat. Vede k jejich vesmírné lodi.
Kulička reagovala na kouli na staré pile.
- Musíme tam. - Právě jsem před nimi utekla.
Musíš mi ukázat, kde to je.
Proč tu jsou?
- Proč? - Jo, proč si vybrali Zemi?
Myslí si, že se tu schovají.
Vypadají totiž jako vy.
My dva taky vypadáme podobně.
Nevypadám jako ty.
Jenom se takový zdám.
Bylo to tady.
Jsou to oni.
Jejich vesmírná loď.
Přesunuli ji.
On tu byl taky.
Můj profesor.
- Byl… - Pohlcený.
Jo.
Nebo rozpuštěný. Nevím, jak to popsat.
Kulička už je odpojená.
Je k ničemu.
Pojď.
Jak je najdeme?
- Nevím. - Kdo to ví?
- To musíš zjistit ty. - Já?
Zmizeli kvůli tobě.
- Co jsem měla dělat? - Jít za mnou.
- Sotva vím, kdo jsi. - Já ti to řekl.
Jdeš po intergalaktickém teroristickém organismu, co chce dobýt Zemi. Jasně.
Promiň, jestli mi to hned nedocvaklo.
To je ironie. To u vás nemáte?
Mým úkolem je je najít.
Musím vědět, kolik jich je a kde jsou.
- A zastavit je. - Protože jinak všichni umřeme.
Ano.
Cos dělala u profesora?
Byl na seznamu lidí, co tu byli, když přiletěli.
Seznam těch, co přiletěli?
Jo.
Nebo nejenom. Asi všech možných lidí.
Je na externím pevném disku. Mads s ním prakticky spí.
Potřebuju ten seznam.
Nemůžu k němu.
Pohádali jsme se.
Co ta holka? Mluvil jsi s ní?
Jo, líbí se mi.
Přijde mi milá.
Je milá.
Ahoj.
Ahoj. Já myslel, žes odešla.
Jo.
Asi to ode mě bylo trochu nefér.
Nemyslela jsem to tak.
Jen chci říct, že respektuju, žes našel všechen ten materiál.
Jsi fakt génius.
Asi jsem se trochu bála, když jsem zůstala sama
s těmi psychopaty na pile.
Omlouvám se.
Vím, že je to váš projekt.
- Dáte si? - Jasně že jo.
- Tak jo. Jahoda… - Díky.
A nemohla bych ještě jednou vidět fotky Jonase a Zannie?
- Takže proto! - Ne, to ne…
- Přestaň. - V pohodě.
Chtěla bych…
To je idiot na druhou!
Sakra!
- Promiň! - Ne…
Sakra.
- Moc se omlouvám. - To nic, Emmo. Postarám se o to.
- Pojď. - Jdi pryč.
- Ukaž. - Jdi do hajzlu.
- No tak, sundáme ti kalhoty. - Nepomáhej mi.
Klid, nikdo nic neuvidí.
To je protivný. Nech mě.
Ne! Přestaň.
- Proč jsi sakra tak rozmazlenej? - Můžeš už mě nechat?
- Nesahej mi do rozkroku. - Klídek.
- Jdi do prdele! - Chci ti pomoct.
Nepomáhej mi, nepotřebuju pomoc.
- Klid! - Je to nechutný.
- Není to nechutný. - Ale je!
Proč se vždycky tak ježíš? Do háje!
- Ahoj. - Ahoj.
Fakt se omlouvám za včerejšek.
Lhala jsi.
Ne.
Ale lhala.
Nechalas mě věřit, že mezi námi něco bylo.
Taky že bylo, ne?
Prosím…
Mohla bys teď být upřímná?
Nemůžu ti říkat, jak se máš cítit, ale…
nechci, aby mi někdo lhal.
Nemůžeme začít znova?
Jasně.
Ahoj. Co je?
Vrátila ses?
Ne.
Sakra.
Kurva!
Do prdele, vzala mi můj harddisk!
Co mám hledat?
To mi řekni ty.
Ty něco hledáš.
Jak tu můžeš žít?
Já tu nežiju, jen tu jsem.
Nemůžu na to přijít.
Je to jenom počítač.
Jsi snad z jiný planety?
To byl vtip. Dej mi to.
Tak jo.
Jsou tu dvě složky.
Zkusíme jih.
Ten chlap.
Byl na pile.
Znám ho. Je tam od nás.
Kde je?
Je tam adresa.
Jedeme.
- Kde jsi ho vzal? - Našel.
- Našel? - Jo. Prostě tu stálo.
- Řídíš kradený auto? - Nikdo ho nepoužíval.
Takhle to tady vůbec nefunguje.
Neřekl jsi mi, odkud umíš řídit.
Naučil jsem se to.
Já mám prý „pravolevou dezorientaci“.
Jste zatížení na směry. Vpravo, vlevo.
Sever a jih.
- Jak se orientujete vy? - Snadno.
Víme, kde jsme a kam míříme.
Jasně.
Jste děsně New Age.
My věčně bloudíme.
Fakt myslíš, že jim ho Emma dala?
Stopro.
Fajn!
Poslouchejte!
Chci mluvit s vaším vedoucím.
Teď! Vím, co děláte.
Haló!
Kurva, dělejte něco!
Co po nás chceš?
Chci zpátky svůj harddisk.
Vzal někdo tomu klukovi jeho harddisk?
Vzala ho Emma.
Emmo?
Potřebuju ho zpátky, jo?
Já vím, kdo jste.
Říkáte si Astraeus, ale jste něco jiného.
Zkoumáte mimozemský život.
- Úplně nerozumím. - To nebude váš jediný problém.
Co si teda myslíš?
Myslím, že prostě nechápete,
odkud přišel ten intergalaktický signál.
Myslím, že jste zmatení, protože nepřišly žádné další.
Myslím, že jste našli informace o meteoritu, který zasáhl Middelbo.
Vyvedly vás z míry.
Překvapilo vás, že v kráteru byly stopy zpětného rázu.
To by se nestalo, kdyby se ten předmět nesnažil zbrzdit pád.
Ještě něco?
Myslím, že všechno, co schováváte, včetně mého disku,
je hned za…
těmi dveřmi.
Svářečská hala.
Nevím, co jsi čekal, ale tady to není.
Je snadné dát si dvě a dvě dohromady a vyvodit z toho závěr.
To ale neznamená, že je správný.
Tak jo. Zpátky do práce.
Ano?
- Dobrý den. - Zdravím.
Hledáme jednoho muže.
Tohohle.
Jo.
- Možná tu bydlí. - Kdy jste ho viděla naposledy?
Nevzpomínám si.
Měl nějaké návštěvy?
Kdo vůbec jste?
Je to můj táta.
Tvůj táta?
Jo.
Neviděla jsem ho už skoro rok.
Nebylo mu moc dobře.
Chtěla bych ho zase vidět.
Tak dobře.
Půjdete tudy a u chatek zahnete doleva.
Bydlí v tom karavanu na kraji.
Dobře. Mockrát děkuju.
- Proč jsi řekla, že je tvůj táta? - Něco jsem říct musela.
- Ale není to pravda. - Ne.
Jak to, že to nepoznala?
- Jsem dobrá herečka. - Já to poznal.
- Poznal jsi, že lžu? - Ano.
Tam u vás se nelže?
- Ne. - Aha. Nuda.
Hele!
Myslíš, že tam je?
Je zamčeno.
To většinou není problém.
Co to sakra děláte?
Chceme se dostat dovnitř.
- Někoho hledáme. - Nemůžete se tam vloupat.
Ne.
- Ale… - Je to můj táta.
- Váš táta? - Neviděl jsem ho…
celý rok.
Nevím, kdy jsem ho viděl naposled.
Už dva měsíce neplatí nájem.
Můžete si vzít všechny jeho krámy.
Tak jo. Díky.
Ne!
Ber všechno, co by mohlo být jeho.
Hele, co kdyby ses na chvíli uklidnil?
Proč jako? Je konec.
- Nemusí být. - Co budeme dělat?
Astraeus fakt staví lodě.
- Spletl jsem se. Tečka. - A ty lidi, co jsme sledovali?
- Seznamy, signál? - Všechno stojí za hovno!
Zatímco jsme tu seděli, Emmě došlo to, co mělo dojít mně.
To já jsem měl…
- Vzala mi harddisk. Moje informace. - Ty si nesmíš nechat vzít.
Podrazila nás.
Vyhrála. Já myslel, že vím všechno, ale vím hovno.
Můžete vypadnout? Ven!
Nemůžeme tady prostě být?
Nepotřebuju nikam vozit.
Jasný, Frede?
Jasný.
Moc hezký.
Co to děláš?
- Jiný kamarády nemáš. - Drž klapačku!
- Sklapni. - Jen říkám…
Už jdi do prdele!
Zmiz!
Tak jo.
Takhle se mnou nemluv.
Co je to?
Věci, co jsem tam našla.
Vypadá to na recept.
K čemu nám to je?
To nevím. Asi je to vodítko.
Tvůj táta!
Lhaní budeš muset ještě trénovat.
Fungovalo to.
Nefungovalo.
Co děláte na vaší planetě?
Jak to myslíš?
Nelžete.
Nemáte žádné směry.
Co je to za místo?
Tam jsem byl stvořen.
Tam patřím.
Je to můj domov.
Ale vzali ti ho.
Musí ti být hrozně.
Lukasi, snažím se…
Vaše jídlo.
- Co to je? - Smažená obalovaná ryba.
Jí se to rukama.
Ne, v ruce se to drží.
Jí se to pusou.
Hele…
K čemu to je?
Co?
Balit jídlo do jídla.
Pro ty, komu nechutná ryba. Ponoříš ji do kouzelné studánky.
Ale proč jíst něco, co ti nechutná?
Protože z friťáku chutná dobře všechno.
Asi vám nerozumím.
Přesto nás chceš zachránit.
To je můj úkol.
To je on.
Počkej tu.
Ahoj.
Co děláš?
Nic moc.
Nejsi tu s někým?
Ne.
Jenom jsem se musela najíst.
Tak já si dám něco k pití.
Jasně.
Fajn.
Lukasi?
- Nashle. - Nashle.
Emmo?
Em…
Co sakra budeme dělat?
Je v kufru.
To je jedno.
Jak to myslíš?
Do hajzlu, to je hnus.
- Brzy zmizí. - Zmizí?
- Jak? - Rozpustí se.
Musíme pryč.
Pojď.
Je to tamhle.
Sakra.
No tak.
Půjdeme přes sklep.
Pojď.
Tady to je.
Přitiskni si to tam.
- Potřebuju víc světla. - Cože?
Silné světlo.
Hned!
Uvidím, co najdu.
- Ahoj, zlato. - Mami.
- V kuchyni je jídlo. - Nemám hlad.
Promiň.
S tím bytem jsem to moc nezvládla, promiň.
- Co se děje? - Mám tě ráda, ať jsi kdekoli.
- Ty lampy pro světelnou terapii, nevíš? - Asi budou tamhle.
Dobře.
Co dělají?
Obnovují mi energie.
Energie?
Uzdravují.
Taky máme analgetika.
Co to je?
Tablety. Na bolest.
Jsou mámy.
Nepotřebuju je.
Musím si vzít ty svoje.
Taky máš bolesti?
Svým způsobem.
Kvůli náladě.
Musím. Potřebuju je.
Říká kdo?
Moje doktorka.
A máma.
A když si je nevezmeš?
To nevím.
Beru je odjakživa.
Nenech si od jiných radit, co máš dělat. Zavedou tě někam, kam nechceš.
Sama víš nejlíp, kým chceš být.
A tím budeš.
I když zůstaneš sama.
Asi bychom si měli promluvit.
Lukasi?
Podívej.
Co?
Je to stejný rukopis.
Moje doktorka Susan…
Měla poměr s Hansem a psala recepty dalšímu z nich.
Takže něco ví.
To nemůže být náhoda, ne?
- Tak tam zajedeme. - Čím?
Něco najdeme.
Nejdřív si něco obleč.
- Oblečení? - Jo.
Tvoje je zničené. Můžeš si něco půjčit od mámy.
Nebo jsi na to moc konvenční?
To je fuk. Něco ti najdu.
Pojď dál.
Měl jsi pravdu.
Věděli jste to.
Kdo jste?
Jsme to, co vidíš.
A mnohem víc.
Existujeme déle, než si umíš představit.
Vždycky jsme hledali totéž.
Mimozemský život.
Chceme být spojnicí mezi vesmírem a námi tady na Zemi.
Jak víš o tom zpětném rázu?
Co z toho budu mít?
Přidáš se k nám.
To nestačí?
Řekni mi, co víš.
Pokud to vyjde ven, chci tam svý jméno.
- Nesmí se to dostat ven. - Ale kdyby.
Kdyby ano, tak platí.
Mluvil jsi o harddisku.
Má ho ona.
Emma.
Tak proč mluvím s tebou?
- Můžu ho získat zpátky. - Skvělý nápad.
Co nejrychleji.
Musíš ji najít.
Vím, co jsem řekl, ale potřebuju ten harddisk.
Nevím, kde je.
Proč ho chceš teď?
- Proč? - Jo.
Protože jsem měl pravdu, Marie.
Všechno je na disku, nesmí k tomu nikdo jiný než já.
Dobře.
To je Susanina ordinace.
Sluší ti to.
Bleděmodrá.
Tak jo. Zůstaň v autě.
Zvedni to. Nechoď domů. Zavolej mi.
- Co se děje? - Bylo tam tohle.
Měla tam tyhle vzorky.
Je to jako Hansova krev.
A toho chlapa z kavárny.
Sakra, to je ona.
Jeď.
Počkat. Vyšla ven.
Zastav.
Uvidíme, co udělá.
Co to sakra dělá?
Sakra, odjíždí. Možná nás k nim dovede.
Jeď za ní.
Kam jede?
- Co děláš? - Tebe zná.
- Třeba má s někým sraz. - V těch šatech ne.
Počkáme tady.
Šla jenom na nákup?
Když tě vykradou, nejdeš na nákup.
Cože?
Ty je znáš?
Ne.
Určitě?
Dobře.
Musím do práce.
Pojď dovnitř.
SUNDBYOVÁ
Ne!
No tak, mami!