EN NETFLIX-SERIE
Mads, får jag visa dig nåt?
Vad är det?
-Kolla in det här. -Vad är det?
Jag tror att Hans tryckte in den i nacken på mig precis innan han dog.
Jag bara vet att det har nåt med honom att göra.
Okej. Kom.
Den lyste med ett blått, blinkande ljus. Nästan som en puls.
Okej.
Aj.
Okej. Kolla här.
Den reagerar på blod.
Den reagerar i varje fall på organiskt material. Ge mig den.
Vad är det som låter?
Vad gör du?
Vibrationerna interagerar med ljuset.
Det kanske finns ett mönster.
-Som ett meddelande? -Kanske.
-Kan du dechiffrera det? -Inte om du avbryter hela tiden.
Stäng dörren!
-Har ni fest? -Nej, vi avslöjar en global konspiration.
-Den sträcker sig över hela universum… -Elvis!
-Ja. -Dörren.
Så du borde nog…
Stäng dörren.
Vad händer? Vad håller ni på med?
Ge mig en stund.
-Vad händer? -Ut med er.
-Vad? -Ge mig en stund. Ut.
-Okej. Kan du… -Visst.
Kom så går vi ut.
Jag måste få lite arbetsro, okej?
-Ta det lugnt. -Håll käften. Följ med nu.
Nu går vi. Kom nu.
Jag kanske borde kolla hur långt hon har hunnit iväg?
Minns du inte ens vad hon heter?
Jag gillar henne verkligen.
-Toppen. -Visst.
Kom hit! Skynda er!
Jag har kört flera algoritmer. Det är ganska uppenbart.
-Det är en sifferkombination. -Ett klockslag? En dag?
-Varför undrar du? -Någons födelsedag?
-En födelsedagskula. Grattis. -Kan varje nummer stå för en bokstav?
-Tänk om… -Emma, sluta.
-Låt mig förklara. -Det kan vara nåt utanför tid och rum.
Precis! Det är utanför tid och rum.
Kulan signalerar, med en ljudvåg som vi inte kan upptäcka.
Men det kan mikrofonen. Om vi…
Om vi flyttar mikrofonen känner den inte av signalen,
men om vi riktar den exakt i en kompassriktning som är 170 grader…
Rakt söderut, 170 grader.
Då är det dit signalen skickas!
Vad finns på 170 grader söderut? Det är det gamla sågverket.
Precis utanför Middelbo.
Häftigt! Vilken snubbe! Ja!
Helt galet!
-Mads, det var viktigt. -Vi åker dit.
Nej. Elvis och jag åker dit.
Då gör vi så. Det är planen.
-Jag måste få veta varför detta hände mig. -Det hände inte dig. Det hände oss.
Jag har bestämt att Elvis och jag kollar upp det först.
Okej?
Visst.
Jag hittar på nåt annat.
Lukas?
Hallå?
Vad gör du här?
-Jag sa ju åt dig att hålla dig borta. -Ja, men det hände nåt.
Du kan nog hjälpa till.
-Vad har hänt? -Jag hittade nåt.
-Vad då? -Det är inget.
Vad gör du här?
-Tog du nån med dig? -Nej.
Förlåt, det var faktiskt inget. Emma ville att jag skulle träffa dig.
Träffa mig?
-Han kan hjälpa till. -Förlåt, vi slösar med din tid.
Det var inget. Kom, Emma.
Förlåt.
Vad gör du? Varför dyker du bara upp?
-Du förstör… -När träffades ni?
-Efter allt med Hans. -Hur?
-Vad då "hur"? -Vem letade upp vem?
Spelar det nån roll?
Hans dör mystiskt. Han placerar en kula i nacken på dig.
Sen dyker en ny kille upp och vill hjälpa till. Han är från Astraeus.
De gör allt för att få vår information och det jag vet.
-Hur mycket berättade du för honom? -Hör på. Han är en av dem. Som Hans.
-Okej. -Det var han som var i huset.
Kan han springa 300 000 km per sekund?
Håll käften! Allt handlar inte om Astraeus.
Du tror visst att alla kommer från rymden?
Jag hittar inte på saker! Det är fakta, data och forskning.
-Varför skulle jag inte tro honom? -Han dyker upp när du behöver hjälp.
Han vill hjälpa dig med din situation. Han bor i hamnen, som nån jävla Batman.
-Batman bor i en grotta. -Tack.
Det låter inte riktigt klokt.
Särskilt när du uttrycker det så. Det är bara…
Vad?
Tänk om jag valdes ut av en orsak?
Varför tror du att han gömde kulan i mig?
Du valdes för att du råkade vara där. Hans behövde få ut kulan ur huset.
Kulan var brevet. Du var kuvertet. Okej?
Nu åker vi till de andra innan du förstör ännu mer. Frederik!
-Vart ska du? -Jag ska till jobbet.
Ge mig kulan! Emma?
Emma!
Jag klarar det själv.
Emma!
-Förlåt, jag ska skynda mig. -Nej. Kan du följa med mig?
Vi gör rutinkontroller på alla nyanställda på varvet.
Det går jättefort. Sen får du gå igen.
Vad för sorts rutinkontroll?
Den här vägen. En vanlig hälso- och bakgrundskontroll.
Våra försäkringsgivare kräver det för alla anställda. Varsågod.
Varsågod och sitt.
Aj.
Fyll i det här.
-Ja. -Lägg det på bordet när du är klar.
Okej.
"Beskriv dig själv kortfattat."
Hej, mamma.
-Hej, älskling. -Vad gör du?
Var har du varit?
Mamma, vad står på?
Jag tänkte bara… Du har ju alltid sagt att du inte känner att du hör hemma här.
Att du hade velat växa upp nån annanstans. Kanske i Köpenhamn.
Och?
Sätt dig, är du snäll.
Jag har ringt en mäklare.
Han ska visa oss några lägenheter.
I Köpenhamn.
-När då? -I morgon.
-Det kan vi inte. -Det är inget bestämt än.
Inte än, men om vi gillar en av dem…
-Jag har ju ett jobb och saker att göra. -Ja.
Men jag vill att vi tittar på lägenheterna.
Det blir bra för oss.
-Jag förstår om det känns lite plötsligt. -Lite?
Ja, men nu gör vi så här.
-Jag vill inte. -Du får inte bestämma…
-Jag vill stanna kvar här. -Nej.
-Det har du inte rätt att besluta. -Det blir som jag säger!
Hej.
Nej.
-Det är coolt. -Vad då?
Bara…
Du vet.
-Jag har tänkt lite. -Det tvivlar jag på.
-Jo, det har jag. Du är också cool. -Jag kom inte hit för att prata med dig.
Det var hårt.
-Jag kommer förbi sen. -Nej!
Jo! Och det är coolt, för jag är inte arg.
Det handlar ju om dig och mig.
-Förstår du? -Är allt okej?
-Vi pratar faktiskt, Frederik. -Jonas pratar!
-Vi ses sen! -Det gör vi inte.
-Jo, det gör vi. -Stick.
Vi ses, Fitt-Frede.
Hej.
-Vad händer? -Vad gör du här?
Vad menar du? Jag älskar motocross!
Jag messade er båda för att…
-Frederik, har du din bil här? -Ja, den står där borta.
Då åker vi dit.
-Vart då? -Till sågverket.
-Men Mads sa att han och Elvis… -Det tycker inte jag.
Frederik och jag åker.
-Okej? -Visst.
-Följer du med? -Visst.
TILLTRÄDE FÖRBJUDET PRIVAT
-Kan du flytta på den, Marie? -Visst.
-Är det här sågverket? -Ja.
Ska vi ringa Mads?
Visst. Bra idé. Vi ringer och säger: "Mads, vi åkte dit utan dig."
Jättebra idé.
-Vi tar väl en titt. -Vänta lite.
Vad är det?
Jag vet inte. Det är bara…
Det är ju helt övergivet.
-Kom nu. -Nej.
-Jag går och kollar. -Vad?
-Ni stannar här. -Frederik!
Han gör sånt där hela tiden.
Jag tycker lite synd om honom.
Varför det?
Du måste berätta för honom.
-Berätta vad? -Att du inte är intresserad.
Han är galen i dig.
Han vet ju inte…
…att vi två…
Marie…
-Det var inte… -Nej.
Vad gör du?
Vänta här.
Jag letar upp honom.
Hej.
-Hejsan. -Vad gör du här?
-Varför undrar du? -Det här är privat område.
Det är ju en väg.
Är du ensam?
Ja.
Det ser så ut.
Är du snäll och stiger ut?
Nej, tack.
Din vän skulle nog uppskatta om du följde med mig.
Kom.
Vem är du?
Sätt dig.
Är ni flera här?
-Nej. -Nej.
Hur hittade ni den här platsen?
Vi var bara ute och körde.
Vi ligger längst bort från stan. Allt är inhägnat.
Det står "privat område" på sju skyltar längs vägen. Och vägen tar slut här.
Vi såg dem inte.
Såg ni dem inte?
-Nej. -Vi ville hitta nånstans att knulla.
Inget mer.
Vi kan knulla hemma. Det går bra.
-Så gör vi istället. -Ja.
Hallå?
Vi har fått sällskap. Vi måste kolla området.
Fan…
Vi bygger upp ett biodynamiskt jordbruk.
Det är privat och isolerat så att idioter som ni inte förstör det.
-Självklart. Det var dumt av oss. -Ja.
Jag jobbar med nya sorters företag.
Väldigt känsligt.
-Förstår vi varandra? -Här är tråkigt. Vi behöver inte vara här.
Bra.
-Stick härifrån nu. -Visst.
Släpp dem inte.
-Era mobiler. Ge hit dem! -Vad?
Ge hit dem!
Ni stannar här.
-Var är hon? -Hon letade efter dig.
-Ring Mads. -Ja.
-Jag bad dig att stanna i bilen. -Ja.
Det här stället är kusligt.
-Mads. -Vi ställde till det.
-Vi åkte dit ut. Nu hittar vi inte Emma. -Vad ska jag göra åt det?
-Kan du spåra hennes mobil? -Behövs inte. Hon är på väg.
-På väg till dig? -Ja. Hon ringde. Skynda er.
Hon stack utan oss.
Nej.
-Är hon inte här? -Det sa du ju.
-Vi åkte utan henne. -Jag sa att hon var på väg. Hon kommer.
Elvis och jag skulle åka ju dit.
Hade jag inte fått ut er hade ni gjort nåt dumt.
-Men vi åkte utan henne. -Hon dyker nog upp.
Vi måste dit och hämta henne.
Ni vet väl att hon har legat med er båda?
Vad?
Hon låg med dig, Frederik, och hon låg med dig, Marie.
Först den ena, sen den andra. Båda två, okej?
Hon utnyttjade er.
METEORMUSEET
Marie.
Det här är större än oss alla. Vi gör ju det här tillsammans.
Vi har inte plats för såna som bara tänker på sig själva.
Emma är inte speciell.
-Hon är bara… -Bara vad då?
Ett kuvert?
Ett kärl för Hans att gömma kulan i?
Nån som man bara lämnar kvar?
För att hon inte bryr sig om andra? Hon är ju ändå inte en del av gruppen.
Så rörande.
Verkligen rörande.
Tack så mycket, hörni.
Jag satte igång billarmet så att ni kunde ta er ut ur huset.
Men det räknas inte.
Jag fick en kula implanterad i nacken. Inte du, Mads.
Jag var där när Hans dog. Allt det här händer mig.
Jag sitter inte och väntar på dina order.
Du förstör allt för oss.
-Och Astraeus är redo att… -Astraeus.
Okej!
Berätta vad du såg där ute. Du såg nåt, eller hur?
Berätta! Vi vill gärna veta. Eller hur?
Det fanns inget där.
Fan ta dig!
Hallå?
Är du här?
Hallå?
Fan…
Skit också.
Emma!
Kör!
-Hjälp mig. -Vad hittade du?
-De jagar mig. Snälla… -Vad hittade du?
Visa mig.
Vem är du?
Det är det jag försöker ta reda på.
Undertexter: Mats Nilsson