NETFLIXOVA SERIJA
Madse, smijem li ti nešto pokazati?
Što je bilo?
Pogledaj.
Što je to?
Mislim da mi je Hans to ugurao u vrat prije nego što je umro.
Samo znam da je povezano s njime.
Dobro. Dođi.
Isijavalo je plavu, treperavu svjetlost.
Poput pulsa.
Dobro.
Joj!
Dobro. Gledaj.
Reagira na krv.
Reagira na organsku tvar.
Daj mi to.
Kakav je to zvuk?
Što to radiš?
Vibracije reagiraju na svjetlost.
Možda ima obrazac.
Poput poruke?
Možda.
-Možeš li je dešifrirati? -Samo ako zašutiš.
Zatvori vrata!
-Imate zabavu? -Ne, razotkrivamo globalnu zavjeru.
-Obuhvaća cijeli svemir… -Elvise!
-Da? -Vrata.
Bolje da ti…
Zatvori vrata.
Što je bilo? Što radite?
Samo trenutak.
-Što je? -Van.
-Što? -Ostavite me. Van.
-Dobro. -Može.
Dođi. Idemo van.
Moram se usredotočiti.
-Opusti se. -Začepi. Idemo.
Idemo. Dođite.
Da pogledam koliko je daleko dama odmaknula?
Ne sjećaš joj se imena?
Baš mi se sviđa.
-Sjajno. -Da.
Dođite! Brže!
Pustio sam zvuk kroz više algoritama. Nema sumnje.
-Ovo je niz brojeva. -Vrijeme? Ili datum?
-Kako to misliš? -Nečiji rođendan?
Proslava rođendana? Pa čestitam.
Možda brojevi predstavljaju slova.
-Što ako… -Emma, nemoj.
Daj da objasnim.
Ta je poruka izvan vremena i prostora.
Pa da! Izvan vremena i prostora.
Kuglica šalje signal.
Zvučni val koji ne možemo otkriti.
Ali mikrofon može. Slušajte. Ako…
Ako pomaknem mikrofon,
neće uhvatiti signal, ali ako ga okrenem,
za točno 170 stupnjeva…
Za 170 stupnjeva južno.
Signal dolazi odavde.
Što je na 170 stupnjeva južno? Stara pilana.
Na rubu grada.
Zakon! To te ja pitam!
Genijalno!
-Madse, ovo je važno. -Idemo onamo.
Ne.
Elvis i ja idemo.
Super. Dogovoreno.
Moram otkriti zašto mi se to dogodilo.
Nije se dogodilo tebi, nego nama.
Odlučio sam da ćemo Elvis i ja to prvi pogledati.
Dobro?
Dobro.
Smislit ću nešto.
Lukase?
Jesi li ovdje?
Zašto si došla?
Zabranio sam ti.
Znam, ali nešto se dogodilo.
Možeš mi pomoći.
-Što se dogodilo? -Našla sam nešto.
-Što? -Ništa.
Što ti radiš ovdje?
-Dovela si nekoga? -Nisam.
Oprosti, zaista nije ništa.
Htjela je da te vidim.
Da me vidi?
-Može pomoći. -Oprosti, tratimo ti vrijeme.
Nije ništa. Dođi, Emma.
Oprosti.
Što to radiš? Zašto si došao?
Koliko ga dugo znaš?
-Od onoga s Hansom. -Kako?
-Što kako? -Tko je našao koga?
Je li važno?
Hans je tajanstveno preminuo i usadio ti kuglicu u vrat.
Onda se pojavio novi tip i nudi ti pomoć.
Iz Astraeusa je.
Učinit će sve da nam uzmu informacije i doznaju što znam.
-Što si mu rekla? -Slušaj me.
Jedan je od njih. Poput Hansa.
-Dobro. -On je bio u kući.
Taj svetac trči brzinom svjetlosti?
Začepi! Tebi je sve povezano s Astraeusom.
A ti misliš da su svi iz svemira.
Ne izmišljam. Tako kažu činjenice, podaci i istraživanja.
-Zašto mu ne bih vjerovala? -Zašto bi?
Pojavio se kad trebaš pomoć.
Nudi ti rješenje situacije.
Živi na dokovima, ali zapravo je jebeni Batman.
-Batman živi u špilji. -Ma bravo.
To zvuči glupo.
Osobito kad tako kažeš. Ali…
Što?
Što ako sam odabrana?
Zašto mi je skrio kuglicu u vrat?
Odabrao te jer si bila ondje.
Hans je morao iznijeti kuglicu.
Kuglica je pismo.
Ti si omotnica.
Shvaćaš?
Idemo do ostalih, dok nisi još više zabrljala.
Frederik!
Kamo ćeš?
Na posao.
Daj mi kuglicu!
Emma?
Emma!
Mogu i sâm.
Emma.
-Oprostite, brzo ću. -Ne. Pođi sa mnom, molim te.
Rutinska provjera svih radnika brodogradilišta.
Kratko traje. Onda ćeš biti slobodna.
Kakva rutinska provjera?
Ovuda.
Standardna zdravstvena provjera.
Osiguranje to traži za sve zaposlenike.
Izvoli.
Sjedni, molim te.
Joj.
Ispuni ovo.
Stavi na stol kad završiš, molim te.
Dobro.
„Ukratko se opišite.”
Bok, mama.
-Bok, zlato. -Što radiš?
Gdje si bila?
Što se događa, mama?
Razmišljala sam…
Oduvijek imaš osjećaj da ne pripadaš ovdje.
Da žališ što nisi drugdje odrasla.
Možda u Kopenhagenu.
Pa?
Sjedni, molim te.
Nazvala sam agenta za nekretnine.
Pokazat će nam nekoliko stanova.
U Kopenhagenu.
-Kada? -Sutra?
-Ne možemo. -Nije fiksno dogovoreno.
Još nije. Ali ako nam se jedan svidi…
Mama, imam posao. Imam druge stvari.
Htjela bih da pogledamo stanove.
Koristit će nam.
-Znam da se čini malčice iznenadnim. -Malčice?
Da, ali to ćemo učiniti.
-Ne želim. -Ne odlučuješ ti.
-Želim ostati ovdje. -Ne.
-Ne odlučuješ ti. -Bit će kako kažem!
Bok.
Ne.
-Fora. -Što to?
Samo…
Znaš već.
-Razmišljao sam. -Sumnjam.
Jesam. I ti si fora.
Nisam došla razgovarati s tobom.
Okrutno.
-Svratit ću poslije. -Nećeš!
Hoću!
U redu je. Ne ljutim se.
Mislim na tebe i mene.
-Znaš? -Sve u redu?
-Razgovaramo, Frederik. -Jonas razgovara.
-Vidimo se. -Ne vidimo.
-Vidimo se. -Gubi se.
Bok, Pusilice.
Bok.
-Što je bilo? -Otkud ti ovdje?
Kako to misliš? Obožavam motokros.
Poslala sam vam poruku jer…
Je li ti auto ovdje?
Da, ondje je.
Idemo.
-Kamo? -Do pilane.
-Mads je rekao da će on i Elvis… -E, neće.
Frederik i ja idemo.
-Može? -Može.
Ideš i ti?
Može.
ZABRANJEN ULAZ PRIVATAN POSJED
-Makni taj znak, Marie. -Dobro.
Stigli smo?
Jesmo.
Da nazovemo Madsa?
Sjajna zamisao. Nazvat ćemo ga i reći: „Madse, otišli smo bez tebe.“
Baš sjajna.
-Idemo razgledati. -Čekaj.
Što je?
Ne znam, ali…
Posve je napušteno.
-Dođi. -Ne.
Ja idem.
Što?
-Ostanite ovdje. -Frederik!
Uvijek radi takva sranja.
Pomalo mi ga je žao.
Kako to misliš?
Moraš mu reći.
-Što to? -Da te ne zanima.
Lud je za tobom.
Ne zna da…
Da smo nas dvije…
Marie…
-To nije… -Ne.
Što to radiš?
Ostani ovdje.
Potražit ću ga.
Bok.
Dobar dan.
Što radiš ovdje?
Zašto?
Ovo je privatni posjed.
Ovo je cesta.
Jesi li sama?
Jesam.
Čini se da jesam.
Hoćeš li, molim te, izaći iz auta?
Ne bih, hvala.
Tvom bi prijatelju bilo drago da pođeš sa mnom.
Dođi.
Tko si ti?
Sjedni.
Ima li vas još?
Nema.
Kako ste našli ovo mjesto?
Vozikali smo se.
Ovo je mjesto najudaljenije od grada.
Ograđeno.
Na sedam znakova piše da je ovo privatan posjed.
Slijepa je ulica.
Nismo vidjeli.
Niste vidjeli?
-Ne. -Tražili smo mjesto za ševu.
To je sve.
Možemo se ševiti i kod kuće.
-Tako ćemo sad. -Da.
Ima li koga?
Imamo društvo. Pretražimo područje.
Jebemu.
Pokrećemo biodinamičku farmu.
No tajimo to kako budale poput vas ne bi dolazile.
-Naravno. To je bilo glupo. -Da.
Radimo s novim tvrtkama…
Vrlo je osjetljivo.
-Razumijemo li se? -Itekako.
Dosadno je. Nemamo što tražiti.
Dobro.
Nosite se.
Idemo.
Nemojte ih pustiti.
Mobitele.
-Dajte nam ih! -Što?
Dajte nam ih!
Ostanite ovdje.
-Gdje je ona? -Traži tebe!
Zovi Madsa!
Dobro.
-Rekao sam da ostaneš u autu. -Jesi.
Jezivo mjesto.
-Mads ovdje. -Zajebali smo.
Otišli smo onamo. Emma je nestala.
I što da ja radim?
Lociraj njezin mobitel.
Ne treba. Stiže.
-Ide k tebi? -Da. Zvala je. Požurite se.
Otišla je bez nas.
Ne!
Ne.
-Nije ovdje? -Rekao si da jest.
-Zato smo otišli bez nje. -Rekao sam da stiže. Doći će.
Elvis i ja smo trebali otići.
-Da vas nisam izvukao, najebali biste. -Otišli smo bez nje.
Pojavit će se.
Moramo po nju.
Znate da je spavala s vama oboma, zar ne?
Što?
Poševila je tebe, Frederik. A poševila je i tebe, Marie.
Najprije jedno, onda drugo. Oboje.
Iskoristila vas je.
MUZEJ METEORITA
Marie.
Ovo je važnije od nas.
Zajedno smo u ovome.
Kod nas nema mjesta za ljude koji misle samo na sebe.
Emma nije posebna.
-Ona je… -Što?
Omotnica?
Posuda u koju je Hans skrio kuglicu?
Netko koga možete ostaviti?
Zato što joj nije stalo do ostalih?
Nije dio grupe.
Dirljivo.
Baš dirljivo.
Hvala, društvo.
Aktivirala sam alarm kako biste mogli izaći iz kuće.
Ali to očito nije važno.
Meni su usadili kuglicu u vrat.
Ne tebi, Madse.
Vidjela sam Hansa kako umire. Ovo se događa meni.
Neću samo sjediti dok ti vodiš glavnu riječ.
Sve si sjebala.
-A Astraeus je spreman… -Astraeus.
Dobro.
Reci nam što si vidjela.
Vidjela si nešto?
Reci nam. Zanima nas. Hajde!
Nije bilo ničega.
Jebite se!
Hej!
Jesi li ovdje?
Hej!
Jebemu!
Sranje.
Emma!
Vozi!
-Pomozi mi. -Što znaš?
-Progone me. Molim te… -Što si otkrila?
Pokaži mi.
Tko si ti?
To pokušavam doznati.
Prijevod titlova: Davor Fröbe