SERIÁL NETFLIX
- Co si dáte? - Polední nabídku.
Polední…
Vaše káva.
Prosím?
Vaše káva.
Kávu?
Něco dalšího?
Něco dalšího.
Jak se máš?
Snad dobrý.
Je toho teď na mě nějak moc.
Jo, to chápu.
- Nevím, co dělat. - Měla bys zavolat na policii.
Myslíš, že se to ví?
Noviny a tak?
Ráno jsem koukala na mobil, nikde nic.
Sakra, budou se mě ptát na všechno možný.
Pořád ho vidím.
Včera to bylo fajn.
Ahoj.
Slyšely jste to?
- Co? - Annina máma je těhotná.
Aha.
Ale Anninu tátovi šmikli koule.
- Myslíš vasektomii? - Jo, tohle.
- Slyšely jste to? - Ne.
Jsi v pohodě?
Máme ho mít na další hodinu.
Hanse.
Co se bude dít?
To bude dobrý.
Dobrý den.
Ticho, prosím.
Posaďte se, prosím.
- Děkuji. - Kde je Hans?
Hans si vzal volno, takže si užijete moji společnost.
Poslechni si to.
Onemocněla mi sestra, vzal jsem si volno a mám vypnutý telefon.
Zprávy si nekontroluju, ale můžete mi poslat e-mail…
To nedává smysl.
Co nedává smysl?
To není jeho hlas.
Ale kdo jiný by nahrával jeho vzkaz?
Jeho krev nebyla jako ta naše.
Jak to?
Nevím. Byla taková průhledná.
- Byla v ní spousta barev. - Nevzala sis vzorek?
Ne.
A určitě se to stalo?
Proč bych o tom lhala?
A co ten druhej, co jsi viděla?
Jakej druhej?
Další člověk.
Nebo co to bylo zač.
Jak vypadal?
Neviděla jsem ho.
Chceš říct, že byl neviditelný?
Ne, nebyl neviditelný.
Pohyboval se hrozně rychle…
Jo.
Mluvila jsi s tím rychlíkem?
To je jedno.
- Hezký, kluci. Moc hezký. - Co?
Co?
Tak co? Na co myslíš?
Máš pravdu, musím s tím na policii.
Bodl se do krku.
A jeho krev…
Nebyla červená.
NEVIDITELNÝ MUŽ? KREV NENÍ ČERVENÁ
Krátce po vašem telefonátu jsme tam vyslali hlídku.
Nic jsme nenašli. Nic rozbitého.
Hanse Madsena jsme telefonicky kontaktovali.
To jste nemluvili s Hansem.
- Jak to víte? - A co sklep?
Sklep?
Byla tam tajná místnost.
POLICIE
Jdeme dovnitř.
Haló?
Je tu někdo?
Policie!
Já to nechápu.
Žádné známky souboje tu nejsou, viďte?
Tady jsem ležela.
Ty dveře tu včera nebyly.
To je ta tajná místnost?
Ano.
- Neříkalas, že tu byla plíseň? - Včera jo.
- Kdo tu teda uklidil? - Co já vím! Ten chlap.
Co se to děje?
Do háje.
- Emmo, co se děje? - Zapomeň na to.
Jsem blázen.
Nic z toho se nestalo.
Jen se mi to zdálo.
Nech mě!
Nezdálo se ti to.
Bylas tam. Vidělas to.
Tohle nikdo nedokáže nechat zmizet.
Někdo zjevně jo.
Musíme zjistit kdo.
Nemám zajít za Susan?
Proč?
- To ona to uklidila? - Ne, to asi ne.
Ale může něco vědět.
Znala Hanse.
Počkej.
To mi dal Frederik.
Viděl, jak se hádají, a ona ho po něm hodila.
Třeba by se mohl hodit.
Díky.
Mám jít s tebou?
Ne. Zvládnu to sama.
Emmo?
Jsi objednaná?
Pojď. Pojď dál.
Kde jsi to vzala?
Dal mi ho Hans.
Proč jsi tady?
Jak dobře ho znáte?
Hans a já…
jsme dospělí.
Ta aférka je mi jedno!
Koho kromě vás zná?
Na tohle nemám čas.
- Chci jen vědět… - O Hansovi ti nemůžu nic říct.
Hans mě opustil, jasný?
Už běž.
Jdi.
Co děláš?
Zkoumám, kde má Astraeus tajnou místnost.
- Proč by ji měli mít? - Něco tají.
Emma říká, že mají stoletou historii,
ale nenašel jsem jedinou stopu před signálem z vesmíru.
A pak se tu zjevili.
Nejspíš nás sledujou.
Koukni.
Astraeus vlastní hedgeový fond,
který má, zdá se, vazby na řadu firem,
přidružených společností, co mají jedno společné.
- Rozumíš? - Jo, je to…
Moc ne.
Všechny mají sídla v oblastech, kde buď někdo viděl UFO,
nebo jsou tam zvěsti o mimozemském působení.
Aha.
A teď jsou tady. V Middelbo.
Co chtějí?
Tys neposlouchal? Říkal jsem vám to tisíckrát.
Co chtějí všichni mocní?
Moc. Větší moc.
Co je mocnější než technologie, kterou sami nevymyslíme?
To je chyták.
- Ne. - Ne?
Astraeus chce to, co všechny nadnárodní společnosti.
Chtějí vydělat víc peněz a vládnout.
To já nechci.
Chci to všechno odhalit, všem.
A proč nevěříš Emmě?
- Proč se nezaměříš na… - Hanse?
Co?
Emma najednou vidí mimozemšťana dvě vteřiny poté,
co se do tohohle zapletla.
A ty jí věříš.
Ty říkáš, že tu bourala vesmírná loď.
Nebývají ve vesmírné lodi mimozemšťani?
Dělám na tom celou věčnost. Vy se tu jenom flákáte.
Před Emmou jste ničemu nevěřili.
- Předtím nebyly důkazy. - Emma taky žádné nemá!
Všechno jsem vám ukázal. Nepopiratelná spojení.
Materiály, co neexistujou. Signály z vesmíru, ty vole!
A vy věříte amatérce, co prej potkala mimozemšťana?
Chci Emmě věřit, ale chci konkrétní důkazy.
Do té doby se zaměřím na hmatatelné věci.
Proto musím zjistit, co Astraeus skrývá.
A kde.
Proto hledám tajnou místnost.
- Jo. - Koukni.
Moje teorie je, že je…
za tímhle.
Tady?
Jo, přesně tady.
Koukni na ty výkresy. Velká část doků je uzavřená.
Fajn.
To jediné dává smysl.
Víc než ty Emminy výmysly.
Jsi roztomilý, když žárlíš.
Hej!
Tam uklízet nemusíte.
Řekli mi, ať uklidím všude.
Já vám říkám, ať to neděláte.
Co tam je?
To oddělení ještě není otevřené.
Dobře.
Je absurdní, že ji ani neposloucháš.
Proč jako?
Protože viděla něco úplně šíleného.
To nevíme. Tohle je můj projekt.
Já rozhoduju, co a kdy uděláme.
Ne ona. Jen se snaží získat pozornost.
Ještě něco?
- Máš ke mně ještě něco? - Tak to je.
Vy jste mě do toho zatáhli.
A když pak řeknu, co se děje, nevěříte mi.
Poslyš.
Snažíme se dokázat, že v Middelbo nespadl meteorit.
O mimozemském profesoru biologie řeč nebyla.
To taky netvrdím. Říkám, co jsem viděla.
Ale možná jsi něco viděla,
jen my tomu nerozumíme.
Chce to něco konkrétního, hmatatelného.
Auto!
Co?
Před Hansovým domem stála stříbrná dodávka.
Viděla jsem ji zas.
Nebyl to ten, co se s Hansem rval?
Pamatuješ si registračku?
AA 22…
4…
Víc nevím.
Tak jo.
Ale mělo na sobě logo Avis.
Super.
Dobrý den, volám, protože mám od vás vypůjčenou stříbrnou dodávku.
Je to trapné, ale včera jsem pil a zapomněl, kde parkuju.
Ano, přesně tak.
Skvělé. Díky za pomoc.
Bøgevej 134.
- Zajedu tam. - Pojedu s tebou.
Tak jo.
Někde tu musí být.
- Tady je. - Je to ona?
- Jo. - Sakra.
Musí být poblíž. Zkusíme, jestli se ubytoval.
Kolik stojí pokoj?
Stojí 400 korun.
Chtěla bych ho vidět.
Jak jinak.
Pojďte za mnou.
- To je trapný. Fakt úlet. - Přesně.
Podívej se na to.
- Je to 1:1. - Úplně stejný.
Ty vole, stojan na časopisy?
- Je to navlas… - Naprosto identický.
Nejen podobný.
A tady.
Není to šílený?
- Našli jste něco? - Ani prd.
Co ty a Emma?
- Nic. - Tak proč se červenáš?
Pálí mě z toho za krkem.
Zjistil jsi něco?
Jen že má zařízený dům
přesně podle dvoustrany v 17 let starém časopise.
- Co to znamená? - Že nemá vkus.
- Kam jdeš? - Zpátky do jeho domu.
- Proč? - Normální lidi takhle nebydlí. Pojď.
Jdu.
Tak jo.
Takže ten pokoj nechcete?
Ne.
Nashle.
Hele.
- To jsou hosti? - Jo.
- Nikdo z nich. - Ne.
Byl v převleku a nebyl moc vidět, ale pamatuju si jeho oči.
Vrať to.
Jens Jessen?
- Jo. - Bez fotky.
Co teď?
Počkáme.
Vidíte něco?
Říkáš, že každý zanechává stopu.
Jo.
Takže mějte oči na stopkách.
- To je divný. - Co je?
To je ten časopis, co jsem včera vzala, a leží tu zase.
Fajn, tak ho vem s sebou. Musím končit. Zatím.
Co to sakra je?
Do prdele!
Co se děje?
Záchod nesplachuje.
Už jsem musel.
- Někdo tu umřel. - To nevíme.
Ty jsi fakt vůl.
Je tu kulový.
Jo.
Půjdeme?
Jo.
Počkej…
- Co je? - Podívej.
Je to plíseň?
Vypadá to tak.
Myslím, že ne.
Emma o plísni mluvila.
Nesahej na to.
- Sežeň něco, čím to seškrábneme. - Jo, vypadá to divně.
Ty tomu věříš?
Tomu, co Mads říká o Astraeu a vesmírných lodích?
Věřím tobě.
Jako vážně?
Do hajzlu.
Ví Jonas, že si to rozdáváš s Frederikem?
Ne, ale vím, že sis to rozdala s Jonasem.
- Ale dřív, než jste byli spolu. - To fakt ne.
Mám právo na vlastní názor.
S Jonasem jsme se rozešli.
Ale musíš počkat aspoň týden, než se vyspíš s někým jiným.
Líbal se s Noreen.
Jenom můj názor.
Já myslel, že jste kámošky.
Seru na to.
Zaplatíme si pokoj.
Fajn.
Tak jo.
Vážně?
Nebude mi říkat, co mám dělat. Pojď, Fik-Fik Frede.
Vidíš něco?
Je to fluorescentní.
A molekulární složení vypadá jinak.
Můžeš přestat?
- Co děláte? - Co je ti do toho? A ty?
- Co tu chceš? - Půjčíš mi kartu?
- Fakt ne. - Ale já mám vyčerpaný limit.
- Právě proto ti ji nedám. - Proč mi na ni dal táta limit?
- Na tohle nemám čas. - Co ti je?
Noreen, nechápeš, v jaké jsme situaci?
Co na tom nechápeš?
Noreen, ty tu situaci nechápeš?
Co na mě řveš?
Čau.
O co šlo?
Mám prostě otravnou ségru.
Ale tvoje…
rodina…
Jste v pořádku?
Tátovi se moc nedaří.
A Noreen o tom nic neví.
On říká, že to vyřeší.
- Jak? - Něco s doky.
Že přitáhnou víc lidí a vytvoří pracovní místa.
- A ty si to nemyslíš? - Ne.
K čemu nám bude víc lidí v docích?
Meteorit je jim ukradenej.
Ten je passé.
- Ledaže… - By meteorit byl vesmírná loď.
Jsem úplně blbej?
Jenom chceš pomoct.
To není blbý.
A co ty?
Byla jsi s Emmou?
Ne.
- Já to poznám. Já to věděl! - Ne.
O čem to mluvíš?
Ty jo.
- Jaký to bylo? - Nechci s tebou o tom mluvit.
- Řekni aspoň něco. - Ne!
- Slibuju… - Nechci ti to říkat.
- Ale netušil jsem, že Emma… - Nevím, co Emma je.
Emmo!
Dodávka tu pořád je.
Dám si sprchu.
Jasně.
Budeš hlídat?
Jo, budu.
- Skočím pro něco k pití. - Nemáš hlídat?
Jo, ale jsem hned zpátky.
Ale…
Haló?
Na co čumíš? Obleč se.
Je hrozná kosa.
Hej, co se děje?
Neměli colu.
Co je?
Nic není.
Nebyl to ten ze sklepa.
Pojďme odsud.
No tak.
Není na to apka?
Vyfotíš to a proskenuje to všechny druhy rostlin.
Jasně, zkus to.
Já tu apku nemám.
Tak si ji stáhni.
Jasně.
Marie, pomůžeš mi?
Jo.
Jenom to drž.
Bacha.
Můžu to vzít?
Super.
- Jejda. - Opatrně.
Mám to.
- Drž to proti světlu. - Světlo.
Dobře, zkusíme to.
„Rostlina nenalezena.“
Zkus to znova.
- Máš něco? - „Rostlina nenalezena.“
Znova.
Zkus to znova.
„Rostlina nenalezena.“
- Nic? - Říkám, že ne.
Žádný výsledek?
Nula. Vyzkoušel jsem deset apek.
To je důkaz.
Sleduj!
- Nazdar! - Ahoj.
- Něco ti nesu. - Dík.
- Co se děje? Co slavíme? - Můj průlom.
- Jo? - Emmin průlom, ne?
Ale já našel rostlinu.
- Jakou rostlinu? - Rostlinu, která neexistuje.
- Neexistuje? Jakože… - Jakože jak jsem ti říkal u kráteru.
Neznáme původ té hmoty.
Je z jiné planety. Zkontroloval jsem spoustu apek.
- Děláte si prdel? - Ne.
Je to pravda.
Nejsi blázen.
To nic nedokazuje.
- Že to nenajde apka. - Bylo to celkem dost apek.
To je fuk.
Pokud je Hans mrtvý, někdo ho nechal zmizet.
Byla jsem tam.
- Co se mnou udělají? - Astraeus.
- Co, Astraeus? - Možná oni zařídili, aby Hans zmizel.
V Astraeu nic není, Madsi.
Je to normální firma.
Štve tě, žes nenašla tu rostlinu.
- Rostlina je mi ukradená. - To vidím.
Emmo.
Přestaňte.
- Emmo, počkej. - Nech ji jít.
- Co? - Chci se zeptat, proč odcházíš.
- Protože se bojím, Marie. - Čeho?
Bála ses, že jsi cvok, ale nejsi. To je dobře, ne?
Není.
Všechno jsem viděla.
Hanse, jak umírá.
Toho druhého…
Ani nevím, co dělal.
Hans po mně něco chtěl.
Chtěl se mnou mluvit.
Já se o tyhle sci-fi sračky neprosila.
Chtěla jsem jenom s tebou sledovat exoty.
Někdy neovlivníš, do čeho se zapleteš.
Ale ovlivníš.
Mads je spokojenej.
Přijde si děsně chytrej, protože má důkaz.
A já nejsem cvok.
Skvělý.
- Chci se vrátit do normálu. - Není tohle normál?
To je to poslední, co tohle je!
Nic se neděje, Marie.
Jenom se toho nebudu účastnit.
Co?
- Cos dělal? - Nic.
Kdo jsi?
Co víš o organismu?
Nevím, o čem mluvíte.
Nelži mi!
Nelžu.
Proč jsi byla v domě?
Co řekl? Dal ti něco?
Nic mi neřekl, nic mi nedal. Přísahám.
Máš štěstí, že tě nezabil.
- Proč by mě zabíjel? - Protože to oni dělají.
Ničí a manipulují. Berou, až není co brát.
Jsou to paraziti.
O co tady jde?
Organismus se vás snaží zničit.
Chtějí ovládnout tvou planetu.
Jako chtěli ovládnout tu moji.
Musím je zastavit. Potřebuju zjistit, kolik jich je.
A kde se skrývají.
Musíš se ode mě držet dál.
Stůjte!
Hodíte mě domů?
Jak se jmenujete?
Lukas.
Tak jo.
Máš normální jméno, umíš řídit auto a…
navíc máš tenhle oblek.
Co s ním je?
Určitě ti ve sklepě nic nedal?
Co se s ním stalo?
Někdo zjistil, co je zač.
Odvezeme ho s sebou.
Teď je naší součástí.