‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫להתראות, אימא.‬
‫להתראות, מותק.‬
‫- מספנת מידלבו -‬
‫מארי!‬
‫היי!‬
‫נהניתי אתמול בערב.‬ ‫-כן, גם אני.‬
‫היה כיף.‬ ‫-כן.‬
‫השיעור הראשון שלי הוא עם האנס.‬
‫מצב מביך.‬ ‫-כן…‬
‫אולי תחשבי על המלכה.‬
‫זה עוזר?‬ ‫-לא, אבל אז לפחות תחשבי על משהו אחר.‬
‫בסדר.‬
‫נעשה את זה שוב?‬ ‫-את מה?‬
‫לצפות באנשים.‬
‫זה היה כיף.‬ ‫-לגמרי.‬
‫היה ממש כיף.‬
‫אני ממש אשמח.‬ ‫-סבבה. נצטרך רק לבדוק עם מאס.‬
‫בסדר.‬
‫סבבה.‬
‫אולי נראה אותם שוכבים.‬
‫את רוצה לראות את זה?‬ ‫-ברור!‬
‫אני דווקא מתרגשת.‬
‫הטבע הוא כל כך מגוון.‬
‫תולעי אדמה הם הרמפרודיטים.‬ ‫רוב הפרחים הם חד-מיניים.‬
‫אבל אנחנו בני אדם.‬ ‫-בדיוק.‬
‫עבורנו, זה הרבה יותר מורכב.‬
‫אצלנו, אולי יותר הגיוני‬ ‫לדבר על שלוש קטגוריות.‬
‫מגדר ביולוגי, מגדר נתפס והבעה מגדרית.‬
‫אז אולי המגדר הביולוגי שלך הוא נקבה,‬
‫אבל את תופסת את עצמך כגבר,‬ ‫שמרגיש כמו נקבה?‬
‫בעיקרון, כן. ומה נכון?‬
‫מה הכי חשוב? מה שאנחנו באמת או מה שאנחנו…‬
‫מרגישים שאנחנו?‬
‫ניתן לדבר על שלוש קטגוריות כאן…‬
‫בבקשה חשבו על זה לפני השיעור הבא.‬
‫אמה, יש לך שנייה?‬ ‫אני רוצה לדבר איתך אחרי הלימודים.‬
‫אני רוצה שתבואי לבית שלי.‬ ‫-לבית שלך?‬
‫אמה…‬
‫לא אספר לאף אחד מה ראינו.‬
‫על מה את מדברת?‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫יש לי משהו לעשות, סליחה.‬
‫מארי.‬
‫מה קורה?‬ ‫-זה האנס.‬
‫אני חושבת שהוא ראה אותנו אתמול,‬ ‫אבל הוא רוצה לדבר איתי.‬
‫על מה?‬ ‫-הוא בקושי אי פעם דיבר איתי.‬
‫הוא רוצה שאבוא אליו הביתה.‬
‫אל תעשי את זה.‬
‫לא.‬ ‫-הנה את.‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-מה?‬
‫יריד העיירה, זוכר?‬
‫אבל כבר דיברנו על זה.‬
‫לא נכון.‬
‫כן.‬
‫מה יש בקופסת האוכל שלך? דם?‬
‫לא, רק פיצה.‬
‫נתראה אחר כך, כן?‬ ‫-לא.‬
‫אידיוט.‬
‫מה קורה?‬
‫הבנים סתם משתעשעים.‬
‫זה יירד?‬ ‫-הם עשו את זה בעבר. זה בסדר.‬
‫חשבת פעם לא להיות ערפדית?‬
‫זה לא מבחירה. ‬
‫זאת פשוט אני.‬
‫טוב.‬
‫כמובן.‬
‫אבל למה?‬
‫את לא יכולה לשאול אותי את זה!‬
‫זה פשוט משהו שאמרת אתמול.‬
‫כולם מסתירים משהו.‬
‫"ביפ ביפ".‬
‫הלו?‬
‫כן.‬
‫פרויד התקשר.‬
‫הוא אמר לך לסתום את הפה.‬
‫סליחה.‬ ‫-אל תתנצלי.‬
‫פשוט תעשי מה שפרויד אמר.‬
‫אם תמשיכי לרסק את תפוח האדמה,‬ ‫יכולתי פשוט לטחון אותו בבלנדר.‬
‫רוצה לדבר על זה?‬
‫אפשר לעבור לבואנוס איירס?‬
‫או להלסינקי?‬
‫מכל המקומות שיכולת לגור בהם,‬ ‫בחרת לגור במידלבו.‬
‫למה?‬
‫את יודעת למה.‬
‫למה לא פשוט נשארת בקופנהגן?‬
‫מה כבר היה יכול להיות טוב יותר שם?‬ ‫-הכול. אולי.‬
‫אי אפשר לברוח מהבעיות.‬
‫את מכירה את האנס, המורה שלי לביולוגיה.‬
‫כמובן.‬
‫הוא ביקש ממני לבוא אליו הביתה.‬
‫אל תדברי איתו.‬
‫אני לא מתכוונת לדבר איתו.‬ ‫-פשוט אל תתערבי בזה בכלל.‬
‫היי.‬
‫היי, יונאס.‬
‫הדלת הייתה פתוחה, אז…‬
‫אכלת משהו?‬
‫כן, אבל…‬ ‫-למעלה.‬
‫עכשיו!‬
‫יש!‬
‫מוכנה?‬ ‫-למה?‬
‫לרמפה.‬
‫יונאס.‬
‫כן?‬ ‫-הרגע התנשקת עם נורין.‬
‫דיברנו על זה. לא הייתה לזה משמעות.‬
‫שנלך?‬
‫למה התנהגתם ככה למארי?‬
‫מי?‬
‫הערפדית.‬
‫אה. זה סתם היה בשביל הכיף.‬
‫אפשר לעשות משהו אחר.‬ ‫אנחנו לא חייבים ללכת לרמפה.‬
‫אפשר פשוט לשכב.‬
‫ברצינות?‬
‫זאת רק הצעה.‬ ‫-אני לא מעוניינת בסקס כרגע!‬
‫אתה נודניק.‬
‫אולי זה יעזור.‬
‫צא.‬
‫בסדר.‬
‫לך.‬
‫אמה?‬
‫אפשר להשתין קודם?‬
‫מהר?‬ ‫-בטח.‬
‫יופי. תודה.‬
‫יפה.‬
‫אז נתראה שם.‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-מה?‬
‫אל תאכל את כולם.‬ ‫-אתה לא מקבל אותם בחינם?‬
‫אז מה?‬
‫לא אכלת ארוחת צהריים?‬
‫מארי?‬
‫היא חזרה.‬
‫יכול להיות שמצאתי משהו‬ ‫שיגרום ליונאס ולשאר להפסיק.‬
‫תראו.‬
‫נאיים לחשוף אותם וזה יגרום להם להניח לך.‬
‫לקחת לו את הנייד?‬
‫טוב, זה מצחיק לאללה.‬
‫נפרסם את זה בכל בית הספר.‬
‫אתם לא קולטים?‬
‫אני אשא באשמה אם יתפסו אותנו.‬
‫זאת התמונה?‬
‫או אולי זאת?‬
‫מה הבעיה שלך, לעזאזל?‬
‫מאיפה השגת את אלה?‬
‫זה לא מה שאנחנו עושים?‬
‫מגלים מה אנשים מסתירים.‬
‫אבל אנחנו לא חושפים אותם!‬
‫לא. אנחנו מתמקדים בלחשוף את מה שקרה‬ ‫לפני 17 שנה,‬
‫ואיך זה קשור לאות מהחלל.‬
‫אנחנו לא חושפים סתם שטויות שאנשים עשו.‬
‫רק רציתי לעזור.‬
‫אמה, חכי.‬
‫תלכי לראות את האנס?‬
‫מה?‬
‫הוא הזמין אותה אליו הביתה.‬ ‫-למה?‬
‫הלכנו לבית של סוזן אתמול,‬ ‫והאנס הגיע, ואולי הוא ראה אותה…‬
‫אמה הלכה לבית של סוזן?‬
‫כן, חשבתי…‬
‫הבאת את אמה לבית של סוזן, וראו אותה!‬
‫אנחנו לא יודעים את זה.‬ ‫-הרגע אמרת שאולי ראו אותה.‬
‫די כבר. זה פשוט כל כך מעצבן,‬
‫כשהסכמנו לעשות את הדברים האלה לבד.‬
‫פשוט חשבתי…‬ ‫-אל תחשבי!‬
‫שאף אחד לא יחשוב.‬ ‫עלינו רק לעשות מה שהסכמנו.‬
‫זה כל כך קשה?‬
‫אבל האנס לא מעניין?‬ ‫-כן, הוא מעניין.‬
‫ועכשיו, אמה יכולה ללכת לבית שלו ולחטט.‬
‫מה אתם רוצים ממנו?‬
‫הוא ברשימה.‬
‫רשימה?‬
‫גם הוא היה שם לפני 17 שנה.‬
‫אוקיי.‬
‫אמה, תני לנו רגע לדבר על זה.‬
‫אני רוצה להראות לך משהו.‬
‫מה זה?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫זה לא קיים.‬
‫אבל אני מחזיקה את זה ביד.‬
‫חוסיין מצא את זה במכתש.‬
‫הוא החזיק את זה במחסן שלו מאז.‬
‫ניתחתי את זה,‬ ‫אבל לא הצלחתי לזהות את מקור החומר.‬
‫אבל אני יודע שאנחנו לא לבד.‬
‫זה בלתי אפשרי באופן סטטיסטי.‬
‫הכול מחובר.‬
‫המטאור, האות בשבוע שעבר, אסטראוס.‬
‫בדיוק הגשתי מועמדות לעבודה שם.‬ ‫-למה?‬
‫לא רצית שאבדוק אותם?‬
‫כן.‬
‫אבל קודם האנס.‬
‫הנה.‬
‫תחברי את זה למחשב של האנס.‬
‫יש בזה תוכנה‬ ‫שתיתן לי גישה לכל הנתונים שלו.‬
‫מה הוא מסתיר לדעתך?‬
‫אני לא יודע. כל אחד משאיר עקבות.‬
‫תסתכלי סביב. תבחני את הבית שלו.‬
‫זה לא טיפה לא חוקי?‬
‫למי אכפת? זה חשוב.‬
‫ברוכה הבאה.‬ ‫-תודה.‬
‫אני ראש הסגל והגיוס.‬ ‫-בסדר.‬
‫בית ספר ותיכון…‬
‫אבל… אז אין לך כישורים רשמיים?‬
‫שום דבר שעולה לראש, לא.‬ ‫-את לא ממש מנסה לשווק את עצמך.‬
‫תומאס אמר שאוכל להגיש מועמדות לעבודה.‬
‫כמובן, אבל בטח שקלת את העבודה שתרצי.‬
‫לא ממש.‬
‫אני פשוט ממש זקוקה לכסף.‬
‫טוב.‬
‫לפחות את כנה.‬
‫כמו שכתוב בקורות החיים שלי.‬
‫זה לא בדיוק ניסיון בעבודה.‬ ‫-לא.‬
‫אבל יש לי הרבה ניסיון.‬
‫כן.‬
‫לתקופות של שלושה חודשים.‬
‫אבל אני מוכנה לעשות הכול.‬
‫היי, אימא.‬ ‫-מה קורה?‬
‫קיבלתי את העבודה באסטראוס.‬ ‫-נהדר.‬
‫כן.‬
‫אני מנקה שירותים.‬
‫טוב, זאת התחלה.‬
‫בואי נחגוג.‬
‫אולי הערב?‬
‫אולי נצפה בסרט?‬ ‫-אני נפגשת עם מישהו מבית הספר.‬
‫ויש לי שיעורי בית.‬
‫התחלת לעשות שיעורי בית?‬
‫כן.‬
‫זה אולי מפתיע, אבל אני מנסה.‬
‫נהדר.‬
‫והמורה שלך לביולוגיה? הוא אמר עוד משהו?‬
‫לא.‬
‫אל תלכי לבית שלו.‬
‫בסדר.‬
‫אני רצינית. אני לא רוצה שתלכי.‬
‫אין בעיה.‬
‫אמה.‬
‫רצית לראות אותי?‬
‫כן, היכנסי.‬
‫בסדר. תודה.‬
‫שבי, בבקשה.‬
‫לא, תודה.‬
‫כמה זמן אתה מורה?‬
‫כבר 15 שנה.‬
‫אתה אוהב את זה?‬
‫זה בסדר.‬
‫התלמידים הם הבעיה העיקרית.‬
‫אני חייב לענות לזה.‬
‫הלו?‬
‫אני לא יכול לדבר כרגע.‬
‫הבנתי.‬
‫לא, אני לא יכול.‬
‫לא.‬
‫אסור לנו להתעכב עם זה.‬
‫אבל זה…‬
‫אני לא יכול להבטיח את זה.‬
‫אני לא מבין.‬
‫הכול מוכן.‬
‫אני יכול להודיע לכולם.‬
‫כולנו צריכים להיפגש.‬
‫טוב, אני פשוט לא מבין.‬
‫לא.‬
‫דיברנו על זה כל כך הרבה פעמים.‬
‫לא. אני לגמרי לא מסכים.‬
‫לא, לא נראה לי.‬
‫תקשיב לי.‬
‫אבל…‬
‫זה לא היה מה שסיכמנו!‬
‫דיברת עם אדריאן? ‬
‫הבנתי!‬
‫אז זה מה שאצטרך לעשות.‬
‫על מה רצית לדבר?‬
‫את צריכה ללכת.‬
‫שיניתי את דעתי.‬
‫אני רוצה כוס מים.‬
‫מי שלח אותך, אמה?‬
‫אני מכיר אותך הרבה זמן.‬
‫פשוט תספרי לי.‬
‫לא אכעס.‬
‫אני יודע איך את מרגישה.‬
‫כאילו שאת לא שייכת, נכון?‬
‫את מרגישה קצת זרה.‬ ‫כאילו שאת לא חלק מהכול.‬
‫זה טבעי לחלוטין.‬ ‫-עזוב אותי.‬
‫היה שם חדר סודי?‬
‫זה נראה כך. הייתה מוזיקה.‬
‫היה שם קיר, אבל אולי…‬
‫אולי הייתה שם דלת. הבנתי אותך.‬
‫יש בו משהו. הוא מוזר.‬
‫והוא משקר.‬
‫אני חשה את זה.‬
‫תוכלי להיכנס לשם שוב?‬
‫אני לא הולכת לבד!‬
‫מישהו ילך איתך.‬
‫בסדר.‬
‫פרדריק ומארי ילכו איתך.‬ ‫-טוב.‬
‫אבא, אני יוצאת.‬
‫אתה עושה את זה היום.‬
‫כן.‬
‫היום זה היום.‬
‫רוצה שאעזור לך עם הדברים של אימא?‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫למה היום?‬
‫אני רוצה להיפטר מהם לפני פסחא.‬
‫פסחא הזה?‬
‫כן.‬
‫פסחא הזה.‬
‫אבא.‬
‫בוא.‬
‫כן.‬
‫היי, אמה.‬
‫היי.‬ ‫-את מכירה את "מצא את האייפון שלי", נכון?‬
‫אפשר להשתמש בזה כדי למצוא את הנייד שלך.‬
‫למה לקחת אותו?‬
‫סליחה. זה כל מה שיש לך לומר?‬
‫זה כבר לא עובד בינינו.‬
‫אמה, אנחנו לא יכולים להיות ביחד.‬
‫אתה מוזרה מדי.‬
‫אני לא יכול להגן עלייך בפני האחרים.‬
‫אז אני עוזב אותך.‬
‫אתה לא יכול.‬
‫עזבתי אותך אתמול,‬ ‫ולפני יומיים, וביום לפני זה.‬
‫אתה לא יכול להיפרד ממני.‬ ‫-אני הולך עכשיו.‬
‫הנה.‬
‫אמה!‬
‫מה לעזאזל!‬
‫יופי.‬
‫בוא נלך לראות את מארי?‬
‫למה נישקת אותי?‬
‫כולם עושים את זה.‬ ‫היית עם חצי מבית הספר.‬
‫אתה מפחד להיות לבד.‬
‫אם אתה לא פרדריק הפרפר, אז מי אתה?‬
‫פרדריק הפרפר?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫שיט.‬
‫שנלך?‬
‫הנה היא.‬
‫הוא בבית.‬
‫שנשכח מזה?‬
‫אפשר להתקשר אליו ולגרום לו לעזוב את הבית.‬
‫מה נגיד?‬ ‫-ש…‬
‫יש שריפה במעבדה לביולוגיה בבית הספר.‬
‫לא נראה לי שיהיה לו אכפת.‬
‫אני אלך לראות מה קורה.‬ ‫-בואו נחשוב על תוכנית קודם.‬
‫בזהירות.‬ ‫-כן, אימא.‬
‫אידיוט.‬
‫הוא פשוט חסר מנוחה.‬ ‫-לגמרי.‬
‫תודה.‬
‫על מה?‬
‫שחשבת עליי.‬
‫שרצית נקמה.‬
‫לא הייתי אמורה להקשיב לפרויד?‬
‫כן.‬
‫אולי היה אידיוטי מצידו להתקשר ככה.‬
‫אולי הוא צדק.‬
‫זה לא ממש עזר.‬ ‫-לא.‬
‫אבל זה היה יפה מצידך.‬
‫את טועה, דרך אגב.‬
‫אני יודעת מי את.‬
‫אני רוצה שתדעי שזה בסדר.‬
‫אין לי בעיה עם מי שאני.‬
‫ערפדית, את מתכוונת?‬
‫כן.‬
‫בדיוק.‬
‫אני פשוט לא מדברת על זה.‬
‫אז אף אחד לא יודע?‬
‫אפילו לא המשפחה שלך?‬
‫אבא שלי עובר תקופה קשה מאז שאמי נפטרה.‬
‫לא ממש היה לנו זמן…‬
‫לדבר עליי.‬
‫שיט!‬
‫מה אמרתם לו?‬
‫לא התקשרתם?‬ ‫-לא.‬
‫לאן הוא הולך?‬
‫אני לא יודעת. לבית של סוזן? בואו ניכנס.‬
‫אנחנו לא יודעים אם הוא סתם קפץ למכולת.‬
‫טוב, אתם תעקבו אחריו.‬
‫אני אכנס לבד.‬
‫תתקשרו אליי אם הוא חוזר.‬
‫לא ממש פחדת ממנו לפני שנייה?‬
‫כן, אבל תראו, הוא עזב.‬
‫אוקיי.‬
‫היא משוגעת.‬
‫מי?‬ ‫-אמה.‬
‫היא חושבת שהיא יודעת עליך המון.‬
‫ואז היא מדברת‬ ‫על מה שהיא חושבת שהיא יודעת.‬
‫אבל היא לא יודעת כלום.‬
‫אני חושבת שהיא יודעת קצת.‬
‫לא, היא לא.‬
‫בכלל לא.‬
‫הוא נכנס.‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-חכי.‬
‫והוא שוב נעלם.‬
‫מה לעזאזל אתה עושה?‬
‫את יודעת שהגיע היום.‬
‫את חייבת לעצור.‬ ‫-לא, האנס, אני לא מוכנה להיות בלעדיך.‬
‫הגיע הזמן.‬
‫אז קח את זה.‬ ‫-לא, אני לא רוצה את זה.‬
‫קח את זה.‬ ‫-אני נתתי לך את זה.‬
‫אני רוצה. קח.‬
‫לא.‬ ‫-קח את זה!‬
‫אז לך!‬
‫לך מפה.‬
‫נו, אמה.‬
‫לעזאזל!‬
‫מה את עושה?‬ ‫-כלום.‬
‫חיפשתי קורי עכביש.‬ ‫-אימא שלך יודעת שאת כאן?‬
‫לא.‬
‫בואי.‬
‫לא נראה לי שזה רעיון טוב.‬ ‫-קדימה!‬
‫מארי?‬
‫את לבד?‬
‫כן.‬
‫את לא יכולה להסתובב כאן.‬
‫אסור לנו לסמוך על אף אחד.‬
‫אני לא רוצה שהם ידעו שאנחנו כאן.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫בואי הנה.‬ ‫-לא.‬
‫עזוב אותי!‬
‫הלו?‬
‫אמה?‬
‫הנה.‬
‫אמרת שאת לבד.‬
‫בבקשה, תן לי ללכת.‬
‫אמה, את צריכה להקשיב!‬
‫שבי.‬
‫בואי.‬
‫לא!‬
‫אמה, תקשיבי למה שאני אומר לך.‬
‫לא, לך מפה.‬
‫תירגעי.‬
‫די! תעזוב אותי!‬
‫אמה, אני רק רוצה לעזור.‬ ‫-לא!‬
‫אני רוצה לעזור לך.‬ ‫-די!‬
‫תירגעי! בבקשה תירגעי, בסדר?‬
‫תירגעי. בסדר.‬
‫יופי. הנה.‬
‫אני לא רוצה.‬
‫אמה?‬
‫היי.‬
‫את מדממת.‬
‫את בסדר?‬
‫תרגום כתוביות: דניאל מוריס‬