‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫החלל החיצון. הוא מקיף אותנו מכל כיוון.‬
‫מסה מפוזרת ואינסופית.‬
‫היקום מלא באפלה ובתעלומות.‬
‫אנחנו לא יודעים דבר על 95 אחוזים ממנו.‬
‫רק לעיתים,‬ ‫כשהיקום חושף בפנינו את הפוטנציאל שלו,‬
‫אנחנו מבינים מה הוא עשוי להכיל.‬
‫דבר כזה קרה לפני 17 שנה,‬ ‫כשהיקום הגיע למידלבו.‬
‫מידלבו, הפרבר הכי בנאלי בעולם בפאתי דנמרק.‬
‫עיירת ספנות אמידה שמצאה את עצמה בקרשים‬ ‫כשסגרו את המספנה.‬
‫כשהמספנה נסגרה, גם כל השאר נסגר.‬
‫מידלבו הייתה על סף טביעה.‬
‫אבל ב-22 בפברואר, לפני 17 שנה,‬
‫בדיוק באותו יום שבו חוסיין‬ ‫סגר את המכולת שלו לתמיד,‬
‫נחת מטאור במעבר הירקות.‬
‫זו הייתה נקודת המפנה עבור מידלבו.‬
‫אנשים הגיעו מכל עבר לראות את מכתש מידלבו.‬
‫- מוזיאון המטאור -‬
‫חוסיין היה איש חכם.‬
‫הוא הכין מזכרות כדור שלג עם מטאור.‬
‫הוא הדפיס על חולצות, כובעים וכוסות.‬ ‫זה יצר מקומות עבודה.‬
‫פתאום, מידלבו נהייתה אתר תיירות.‬
‫לכן אנחנו כאן היום.‬
‫ממידלבו לעיירת המטאור.‬
‫תודה.‬
‫שיהיה לכם יום נהדר, ותודה שהקשבתם.‬
‫אני רוצה לדעת עוד על המטאור.‬
‫אין עוד מה לספר.‬
‫אבל לא ממש סיפרת לנו דבר.‬
‫פשוט דיברת על בעל המכולת ועל מידלבו.‬
‫אם אתה רוצה ללמוד עוד, תבקר במוזיאון.‬
‫אבל אני שואל אותך.‬
‫בסדר, והייתי רוצה לענות על כל השאלות שלך.‬
‫זה זה?‬ ‫-כן.‬
‫סלע קטן כזה יכול ליצור מכתש כל כך גדול?‬
‫כן, כי אפשר לראות את המכתש הענק שהוא יצר.‬
‫קשה להאמין לזה.‬ ‫זה לא נראה כמו מטאור אמיתי.‬
‫אתה סוג של מומחה למטאורים?‬
‫יש לך עוד שאלות?‬ ‫-את לא יודעת על מה את מדברת.‬
‫אז אני יכול לגעת בו?‬
‫מובן שלא.‬ ‫-אבל את בטוחה שהוא אמיתי.‬
‫הוא לא יישבר אם הוא אמיתי.‬ ‫אז למה אסור לי לגעת בו?‬
‫כי בשלט כתוב, "לא לגעת".‬
‫כי הם יודעים שזה לא מטאור אמיתי.‬
‫אני מכירה את הטיפוס שלך.‬
‫אתה חושב שאתה חכם יותר מכולם‬
‫כי אתה יודע לחפש בגוגל.‬
‫אבל במציאות, אתה סתם ילד קטן ועלוב.‬
‫אספר למורה שהרבצת לי.‬
‫בחיי, אתה מעצבן.‬
‫אני אתן לך שתי שניות.‬
‫תיזהר!‬
‫זה לא הייתי אני.‬
‫הרשית לו לגעת בסלע!‬
‫לא ידעתי שהוא יישבר.‬
‫כתוב עליו "נא לא לגעת".‬
‫אני יכולה להרכיב אותו בחזרה.‬ ‫-בשום פנים ואופן לא.‬
‫תתרחקי ממנו!‬
‫אנשים מגיעים מכל עבר לראות את הסלע.‬
‫טוב, כרגע לא.‬
‫אנשים מגיעים מכל עבר לראות את הסלע!‬
‫אתה יודע שזה לא נכון.‬
‫סליחה.‬
‫את מפוטרת.‬
‫מה?‬
‫לכי מכאן.‬
‫זה אות.‬
‫איזה סוג?‬
‫זה לא מכאן.‬
‫זה מהחלל החיצון.‬
‫עוד אחד.‬
‫עוד מה?‬
‫עוד אות.‬
‫זה לא מהחלל.‬
‫את יכולה לכייל אותו?‬ ‫-אני אנסה.‬
‫נראה שזאת תגובה לאות הראשון.‬
‫כן, נראה לי שכן.‬
‫זה מכאן. מכדור הארץ.‬
‫מדנמרק.‬
‫מידלבו.‬
‫מה יש שם?‬
‫ברצינות שברת את המטאור?‬
‫לא אני.‬
‫נראה לי ממש מוזר שמטאורים עשויים מזכוכית.‬
‫על מה את מדברת?‬
‫תסתכלי.‬
‫מה זה?‬
‫חלקים מהסלע.‬ ‫-אבל זאת זכוכית.‬
‫מטאורים לא עשויים מזכוכית.‬
‫אני לא יודעת ממה הם עשויים.‬ ‫-לא מזכוכית, זה מה שבטוח.‬
‫מי היה משקר לגבי סלע?‬ ‫-כולם משקרים.‬
‫ההורים שלי לא בפונדק כפרי.‬ ‫הם במועדון סווינגרס.‬
‫אני צריכה עוד.‬
‫יונאס?‬
‫היי, מותק.‬ ‫-היי.‬
‫איכס, אתה מסריח מקיא.‬
‫טוב, הרגע הקאתי.‬
‫אבל נחשי מה?‬
‫אני יכול להמשיך לשתות.‬
‫דיברתי עם סאני. היא אומרת שהמטאור מזויף.‬
‫תפסיק.‬
‫אז המטאור מזויף?‬
‫נראה לי שאתקשר לחוסיין ואספר לו.‬
‫מה אם הוא יבטל את היריד?‬
‫למה שהוא יבטל אותו?‬
‫אם תספרי לו שהמטאור מזויף,‬ ‫אולי הוא לא ירצה לערוך את היריד.‬
‫אם הוא מזויף, הוא כבר יודע.‬ ‫-אמה, את לא יכולה להיות נורמלית לפעמים?‬
‫כולם חושבים…‬ ‫-מה כולם חושבים?‬
‫הם חושבים שאת ממש, ממש נחמדה, אמה.‬
‫וגם אני חושב כך.‬
‫בואי פשוט נחגוג, בסדר?‬
‫הגעתם לחוסיין.‬
‫השאירו הודעה או שלחו לי מייל לכתובת‬ ‫bigboss@middelbomuseum.dk.‬
‫זאת אמה.‬
‫אפשר לדבר על הסלע?‬
‫כי יש סיכוי שהוא לא מטאור.‬ ‫יכול להיות שהוא עשוי מזכוכית.‬
‫וזאת אומרת שהוא מזויף, נכון?‬
‫אני רוצה לדבר איתך על זה.‬
‫היי!‬
‫בוקר טוב, מתוקה.‬
‫בוקר טוב.‬
‫ישנת בסדר?‬ ‫-אני בקושי זוכרת.‬
‫קמתי מזמן.‬
‫סבבה.‬
‫שמעתי שפיטרו אותך מהמוזיאון.‬
‫זאת לא הייתה אשמתי.‬ ‫-ברור שלא. זאת אף פעם לא אשמתך.‬
‫כמה עבודות היו לך בשנה האחרונה?‬
‫אני לא זוכרת.‬
‫חמש, אמה.‬
‫חמש עבודות בשנה אחת.‬
‫הפעם זה שונה.‬
‫איך?‬
‫לא הייתי אשמה.‬
‫מגוחך שהם פיטרו אותי כשהם אלה ששיקרו.‬
‫על מה הם משקרים?‬
‫המטאור.‬
‫הוא היה עשוי מזכוכית.‬ ‫-סיפרת למישהו על המטאור?‬
‫לא. לא אמרתי שום דבר לאף אחד.‬
‫טוב, יופי. עזבי את זה.‬
‫שיהיה לך יום נעים.‬ ‫-גם לך.‬
‫בבקשה.‬
‫אני רוצה עוד כדורים.‬
‫יספיק לך לשבועיים כרגיל.‬ ‫-לדעתי אני צריכה להגדיל את המינון.‬
‫אז אני חושבת שאני צריכה לשמוע עוד קצת‬ ‫על המצב הנפשי שלך.‬
‫תוכלי לספר לי על זה?‬
‫זאת פשוט העיירה, את יודעת?‬
‫זה כאילו שכולם מעצבנים אותי כל הזמן.‬
‫הממ?‬
‫איך את עושה את זה?‬
‫איך אני עושה את מה?‬
‫איך את שורדת?‬
‫את העיירה הזאת.‬
‫את כל זה בלי להשתגע.‬
‫ובכן…‬
‫אני מתרכזת בעיקר בעצמי.‬
‫אבל את נערה. זה שונה.‬
‫איך?‬
‫כשאת נערה,‬
‫או שאת חלק ממשהו, או שאת נגד זה.‬
‫את נגד זה כרגע.‬
‫את תהיי בסדר, אמה.‬
‫רובנו בסדר.‬
‫אחד ביום.‬
‫תודה.‬
‫להתראות.‬
‫אמה!‬
‫היכנסי, בבקשה?‬
‫אני נראית לך מטומטמת?‬
‫חוסיין רוצה לדבר איתך.‬
‫בסדר.‬
‫אז תרכבי אליו על האופניים?‬
‫- מכתש מידלבו -‬
‫ברוכה הבאה.‬
‫אפשר לחזור לעבודה שלי?‬
‫לא.‬
‫אז למה אני כאן?‬
‫בואי אחריי.‬
‫האם ידעת שכאשר רוב המטאורים פוגעים בקרקע,‬
‫עוצמת המכה גדולה כל כך‬ ‫שהם נעלמים כשהם פוגעים בשטח?‬
‫הם פשוט מתאדים.‬
‫לחלקיקי אבק זעירים שנעלמים ברוח.‬
‫פוף!‬
‫נעלם.‬
‫אז המטאור מזויף?‬
‫הוא סמל.‬ ‫-כן, של שקר.‬
‫זה לא שקר.‬ ‫-זה כן, אם יצרת את הסלע.‬
‫אתה לא יכול לפטר אותי כי שברתי סלע מזויף.‬
‫שוברים למשקאות?‬
‫בואי ליריד הערב.‬
‫תיהני.‬
‫עם זה תשתי בחינם כל הערב.‬ ‫לא רק את. גם החברים שלך.‬
‫ברצינות?‬
‫בואי לא נדבר על זה יותר. כאילו שזה לא קרה.‬
‫בסדר?‬
‫היי, מותק!‬
‫היי!‬
‫לאן אתה הולך?‬
‫רק לבית של ניק.‬
‫את מתרגשת?‬
‫לקראת מה?‬ ‫-היריד.‬
‫בואי נשתכר, כן?‬
‫סבבה. ולמרבה המזל,‬ ‫יש לי את כל שוברי המשקאות האלה.‬
‫מאיפה השגת את אלה?‬
‫חוסיין רצה לשחד אותי עם אלה‬ ‫כשקראתי לו שקרן.‬
‫דיברת עם חוסיין?‬ ‫-כן. והוא ממש אידיוט.‬
‫אבל אמרתי לך לא לדבר איתו.‬
‫זה לא משנה.‬ ‫-זה לגמרי כן!‬
‫יש לנו יום אחד בשנה בחור המחורבן הזה‬ ‫שהוא באמת יום טוב.‬
‫יום אחד!‬
‫ואסור לך להרוס את זה, לעזאזל.‬
‫אני פשוט לא חושבת שאנשים צריכים לשקר.‬
‫אני חושב שממש עברת כאן את הגבול.‬
‫בסדר.‬
‫בכל פעם שאת חושבת שמשהו הוא שקר,‬
‫כולנו צריכים לשלם על זה‬ ‫ואסור לנו יותר ליהנות.‬
‫אתה חושב שאתה תמיד רוצה ליהנות‬
‫כי אתה מפחד להביט היטב בעצמך‬
‫ובעצם לעשות משהו עם החיים שלך?‬
‫את זוכרת שאמרתי שכולם אמרו שאת ממש נחמדה?‬
‫זה היה שקר אחד גדול.‬
‫כולם חושבים שאת חתיכת נודניקית!‬
‫אתה יכול לקחת את היריד‬ ‫ולדחוף אותו לתחת שלך.‬
‫זה אומר שאת לא באה?‬
‫אני אוהב אותך!‬
‫את מוכנה?‬
‫אני לא הולכת.‬
‫ברור שאת הולכת.‬
‫לא מתחשק לי.‬
‫זאת מסורת.‬
‫נאכל תפוחים מסוכרים.‬
‫נצחק על שיכורים.‬ ‫כל הדברים שאנחנו תמיד עושות.‬
‫אני לא יכולה.‬
‫בסדר.‬
‫בסדר?‬
‫כן, זה בסדר.‬
‫"אני, אמה…"‬
‫לא.‬ ‫-"…מעניקה לאימא שלי בזאת‬
‫רשות להחליט על שלושה דברים‬ ‫שעליי להשתתף בהם בכל שנה‬
‫עד שאעזוב את הבית. באהבה, אמה."‬
‫הייתי בת 13!‬ ‫-אז מה? את עדיין גרה בבית.‬
‫אני מפעילה את זכות האימא.‬
‫נתראה בעוד דקה.‬
‫אלוהים אדירים. איזה מגעיל.‬
‫אני תמיד שוכחת שזה לא טעים לי.‬
‫גם זה חלק מהמסורת.‬
‫יש לזה טעם של מלט אדום.‬ ‫-לא, זה טעים.‬
‫ברצינות?‬
‫מה אתה עושה?‬
‫היי, מותק.‬
‫לא חשבתי שאת באה.‬
‫אז החלטת לנשק את נורין?‬
‫חשבתי שלא תגלי.‬
‫טוב, זה חתיכת תירוץ.‬
‫מה איתך?‬
‫אני?‬ ‫-כן.‬
‫למה את עושה את זה? את לא מעוניינת בו.‬
‫תירגעי!‬
‫לך תזדיין.‬
‫אמה!‬
‫היי!‬
‫הנה, קח!‬
‫ידעת שהם מתמזמזים? יונאס ונורין?‬
‫הכול מזויף!‬
‫תושבי מידלבו היקרים.‬
‫תודה שבאתם הערב.‬
‫היום יש לי את הכבוד הגדול‬ ‫להציג את האיש שיציל את כולנו.‬
‫תומאס דאמבורג, העתיד של מידלבו.‬
‫נהנית הערב, אה?‬
‫המון תודות. כבוד להיות כאן.‬
‫אני מייצג את אסטראוס, קרן גידור בינלאומית‬
‫עם מסורת ארוכת ימים של מציאת ערך נסתר.‬
‫אנחנו מאמינים שביחד,‬
‫נוכל להפוך את מידלבו‬ ‫למרכז הספנות של צפון אירופה.‬
‫אנחנו מאמינים שלעיירה הזאת‬ ‫יש את הזהות ואת האחדות‬
‫יחד עם הניסיון‬ ‫שהועבר מדור לדור של עובדי מספנות‬
‫מאז תחילת המאה הקודמת…‬
‫מידלבו תראה לכולם שאין דבר שלא נוכל לבנות.‬
‫עיר גאה שהוכתה על ידי היקום.‬
‫זה יצר אחדות.‬
‫הלו!‬
‫כן?‬
‫אתם לא קולטים שזה הכול שקר מזוין?‬
‫מה?‬ ‫-הוא נוכל. המטאור מזויף.‬
‫תודה לסטנדאפיסטית המקומית שלנו.‬
‫אם הנוער של מידלבו‬ ‫עדיין לא שתה לנו את כל האלכוהול,‬
‫המחירים בבר כאן סבירים מאוד.‬
‫שיהיה לכם ערב טוב. תודה.‬
‫- ראי, ראי שעל הקיר‬ ‫מי הכי מעוות בעיר? -‬
‫מה בדיוק את יודעת, אמה?‬
‫ספרי לנו.‬
‫שיט.‬
‫אוקיי.‬
‫- מכתש מידלבו -‬
‫אני כל כך שיכורה…‬
‫- מוזיאון המטאור -‬
‫זין!‬
‫אאוץ'.‬
‫היכנסי פנימה.‬
‫שתי את זה.‬
‫מה אני עושה כאן?‬ ‫-ישנת בחוץ.‬
‫היה קפוא אז עזרנו לך.‬ ‫בעצם, הערפדית הזאת עזרה לך.‬
‫ערפדית?‬
‫כן.‬
‫מארי היא 99% ערפדית.‬
‫והאחוז האחרון?‬
‫אני לא שותה דם.‬
‫את לא שותה דם?‬ ‫-עוד לא.‬
‫אבל זה לא עושה אותך 0% ערפדית?‬
‫אני פשוט אלך הביתה.‬
‫אנחנו רוצים לדבר קודם.‬ ‫-תקשיב, כבר דיברתי עם אבא שלך.‬
‫אני יודעת שאני צריכה לשתוק.‬ ‫-אבל את לא צריכה לשתוק.‬
‫את צריכה לספר לנו מה את יודעת.‬
‫אני לא יודעת שום דבר שאתה לא יודע.‬ ‫-אולי. ספרי לנו.‬
‫איך ידעת על המטאור?‬
‫הוא פשוט נשבר, זה הכול.‬
‫אני לא יודעת כלום.‬
‫אמרתי לך.‬ ‫-אמרת מה?‬
‫שכל זה היה רק צירוף מקרים.‬
‫מה היה?‬
‫אלביס חשב שידעת משהו.‬
‫לא משנה. תלווי אותה החוצה, מארי.‬
‫בטח.‬
‫פשוט לכי הביתה.‬
‫היא חמודה, אה?‬ ‫-כן.‬
‫במילים שלך.‬
‫מה אתם עושים?‬
‫זה לא משנה.‬
‫לכי הביתה.‬
‫לא, אני לא רוצה.‬
‫תירגעו. היא בסדר.‬
‫את לא יודעת את זה.‬ ‫-אל תספרי לאף אחד, בסדר?‬
‫או שהיא תנשך אותי?‬
‫אנחנו יודעים הכול.‬ ‫אנחנו יודעים עלייך הכול.‬
‫אנחנו פוקחים עין על אנשים.‬
‫אנחנו היחידים שחוקרים‬ ‫את מה שלא בסדר במידלבו.‬
‫לעיירה הזאת יש סודות.‬
‫אנחנו רוצים לחשוף אותם.‬
‫יש אנשים שהיו שם לפני 17 שנה.‬
‫אנחנו יודעים שהם היו באזור,‬ ‫כשפגע המטאור לכאורה.‬
‫הם ראו את זה, אבל לא אמרו דבר.‬ ‫-איך אתם יודעים שהם היו שם?‬
‫בדקנו את העניין.‬
‫כל מי שעניין אותנו היה ברדיוס של 500 מטר.‬
‫אבל הם שמרו על זה בסוד.‬
‫למה?‬
‫כי האמת מסוכנת.‬
‫הם יודעים שזה לא היה מטאור שנחת באותו יום.‬
‫טוב, אז מה זה היה?‬
‫חללית.‬
‫מה?‬
‫זה לא המונח?‬ ‫-חללית.‬
‫טוב. להתראות. אני הולכת.‬
‫ברצינות?‬
‫אל תשללי את זה מייד.‬
‫למה לא?‬
‫כי זאת האמת.‬
‫החיים שלך עד כדי כך כמו קומיקס‬ ‫שאתה באמת מאמין‬
‫שנחתה חללית במידלבו לפני 17 שנה?‬
‫מה אם אספר לך‬
‫שלפני שלושה ימים‬ ‫היו שמועות על אות מהחלל החיצון?‬
‫ומידלבו ענתה?‬
‫טוב, אז מה?‬
‫מה אם אספר לך שאסטראוס‬ ‫לא הייתה קיימת לפני חודש?‬
‫איך הם צמחו כל כך מהר?‬
‫משהו ממש מוזר כאן. לדעתי כדאי לברר את זה.‬
‫הנה את!‬
‫התקשרתי אלייך.‬
‫עשר שיחות שלא נענו, אימא?‬
‫היכנסי, מתוקונת.‬
‫מזל טוב.‬
‫תודה.‬
‫שכחת?‬
‫כן. טיפה.‬
‫לא ידעתי אם להתייחס לזה‬ ‫כאל יום הולדת של ילדה‬
‫או הנגאובר, אז יש עוגת יום הולדת וצ'יפס.‬
‫יאמי.‬
‫בת 17…‬
‫אני זוכרת את זה…‬ ‫-כאילו זה היה אתמול.‬
‫בדיוק. גם אבא שלך מוסר יום הולדת שמח.‬
‫אבא שלי לא יודע שאני קיימת.‬
‫אני בטוחה שהוא יודע איכשהו, איפשהו.‬
‫מה קרה אתמול?‬
‫היית שם?‬
‫עזבתי מוקדם, אבל הרבה אנשים אחרים היו שם.‬
‫אני חושבת שהשתכרתי קצת.‬
‫לא אמרתי לך לעזוב את זה?‬ ‫-כן.‬
‫זה כנראה היה מטופש.‬ ‫-כן, קצת.‬
‫כולם צריכים להאמין במשהו.‬
‫מה אם הם מאמינים בשקר?‬
‫אז שיאמינו.‬
‫את לא צריכה להתמקד בזה.‬ ‫תתרכזי במה שמשמח אותך.‬
‫כן. וזה לא להתווכח עם אנשים כל הזמן.‬
‫אני יודעת.‬
‫זה לא שווה את זה.‬
‫לא.‬
‫שימי את זה מאחורייך.‬
‫בסדר.‬
‫בסדר?‬
‫כן, אשים את זה מאחוריי.‬
‫מבטיחה?‬ ‫-כן.‬
‫- מספנת מידלבו -‬
‫נוכחות נהדרת, אה?‬
‫את לא הבחורה מאתמול ביריד?‬
‫מה זה היה? משהו לגבי המטאור?‬ ‫-זה לא היה כלום.‬
‫זה היה משהו שחשבתי שאני יודעת.‬
‫עם כל גילוי חדש,‬
‫מתברר שמה שחשבנו שידענו אתמול, שגוי היום.‬
‫ועכשיו את כאן.‬
‫כן.‬
‫רוצה סיור?‬
‫כן, בבקשה.‬
‫אני בעצם מחפשת עבודה.‬ ‫-אז הגעת למקום הנכון.‬
‫אילו עבודות אתם מציעים?‬
‫את בררנית?‬ ‫-לא, אני לא.‬
‫אבל אני די בעייתית.‬ ‫-תמיד אפשר לפטר אותך.‬
‫ניסיתי את זה בעבר.‬
‫מה בדיוק אתם עושים?‬
‫אנחנו בונים.‬
‫זאת מספנה.‬
‫למידלבו מגיע לחזור לימי התהילה שלה.‬
‫ונוסדתם לפני חודש?‬
‫זה מה ששמעתי.‬
‫את יכולה לחפש אותנו באינטרנט.‬
‫היינו על סף היעלמות כמה פעמים,‬ ‫אבל אנחנו עדיין כאן.‬
‫ואנחנו כאן מאז 1875.‬
‫בטח. כמובן.‬
‫היי.‬
‫מה קורה?‬
‫בדיוק נרשמתי לעבודה.‬
‫בואי.‬
‫לאן אנחנו הולכות?‬
‫לפקוח עין על מישהו.‬
‫בואי.‬
‫בסדר.‬
‫זה פה.‬
‫אבל זאת הרופאה שלי.‬
‫מה קורה איתה?‬
‫אמרתי לך. אנחנו פוקחים עליה עין.‬
‫רוצה קרקר?‬
‫בטח.‬
‫מזל טוב!‬
‫מה?‬
‫זה לא יום ההולדת שלך?‬
‫תודה.‬
‫מה אתם חושבים שהיא יודעת?‬
‫סוזן הייתה שם לפני 17 שנה.‬
‫אולי היא תחשוף משהו אם נפקח עליה עין.‬
‫מה סוזן כבר יכולה לחשוף?‬ ‫היא סתם רופאה משעממת.‬
‫אם באמת רוצים להסתיר משהו,‬
‫הדבר הכי חכם יהיה להיראות ממש משעמם, לא?‬
‫זאת אומרת, כמוך?‬
‫כן.‬
‫אבל למה אנחנו צופות בה?‬
‫כי לכולם יש סודות.‬
‫מאס ואלביס…‬
‫לגמרי אחוזים על ידי הקונספירציה הזאת.‬
‫אני לא ממש.‬
‫אני פשוט אוהבת לצפות באנשים.‬
‫ככל שאני צופה, אני יותר מבינה‬
‫שכולם דפוקים כמוני.‬ ‫זה גורם לי להרגיש קצת יותר טוב.‬
‫מה קורה עכשיו?‬
‫תסתכלי.‬
‫זה המורה שלי לביולוגיה, האנס.‬
‫כן, נכון.‬
‫היא מתפרפרת?‬
‫תרגום כתוביות: דניאל מוריס‬