‎UN SERIAL NETFLIX
‎Noi dezvăluiri în cazul Miró Sanz.
‎O persoană apropiată victimei ‎a mărturisit că a comis crima.
‎Minou Arias. „Doamna de Fier”.
‎Patroana unei galerii de artă speciale.
‎Prin intermediul acestei afaceri,
‎oferea un catalog amplu
‎de escorte masculine.
‎Acesta e doar vârful aisbergului.
‎În acest caz ar putea fi implicate ‎printre cele mai renumite nume din țară.
‎Fără îndoială, ‎multe dintre ele acum se tem
‎ca numele lor ‎să nu fie rostit de Minou Arias.
‎Nu mi-e frică.
‎Femeia aia a distrus ‎cel mai important lucru din viața mea.
‎Familia mea, formată ‎din fiica mea, Florencia, și Emanuel.
‎De asta am ucis-o.
‎M-am bucurat să o ajut pe Ana
‎când a venit la galeria mea.
‎Era o femeie…
‎care suferea.
‎Nu căuta sex.
‎De aceea am crezut că Emanuel…
‎era partenerul perfect pentru ea.
‎Îmi părea rău de ea,
‎căci își găsea liniștea
‎doar în băutură și în droguri.
‎Am ajutat-o. Am ascultat-o.
‎Simțeam că suntem prietene.
‎În ciuda diferențelor noastre.
‎Să vorbim despre ziua aceea. ‎Cum s-au întâmplat lucrurile?
‎De când am vizitat-o la clinică…
‎Banii îți vor ușura timpul aici.
‎I-am dat bani ca să mituiască asistentele.
‎Am ajutat-o să scape.
‎Era obsedată de Emanuel, ‎așa că știam că se va duce la el acasă.
‎Am cheia de la apartamentul lui.
‎Am ajuns acolo.
‎Nu a fost surprinsă să mă vadă. Era beată.
‎Ne-am certat.
‎A devenit agresivă, așa că…
‎Am omorât-o.
‎Deci v-ați luptat.
‎Aveți vreo urmă sau cicatrice?
‎Nu, sunt mai puternică decât ea.
‎- A fost premeditat. ‎- Da, așa e.
‎Spuneți-mi ceva, dnă Minou!
‎De ce ați ucis-o în acest fel?
‎La ce mă refer…
‎Tocmai ați mărturisit ‎că ați plănuit să o ucideți.
‎Nu știu, dar, după părerea mea,
‎ar fi trebuit ‎să fiți mai bine pregătită, nu?
‎Am o armă și am luat-o cu mine.
‎Dar, cum am spus…
‎Ne-am certat, ea a devenit agresivă
‎și atunci am lovit-o în cap cu sculptura.
‎Și după crimă?
‎Știam că…
‎fiica mea avea mașina lui Víctor.
‎Și Ana mi-a zis…
‎că au probleme în căsnicie.
‎Mi-a zis…
‎că îi e frică de el, așa că…
‎am zis că e țapul ispășitor perfect.
‎- Deci fiica dvs. v-a fost complice. ‎- Nu! Am zis că nu!
‎Florencia se întorsese ‎după ce livrase niște tablouri.
‎Am profitat de ocazie ‎ca să pun sculptura în mașina lui Víctor.
‎Nu știe nimic. ‎N-ar trebui să fie la închisoare.
‎Vă rog!
‎Ai auzit ce a spus? Nu cred niciun cuvânt.
‎E posibil să nu fi spus tot adevărul.
‎Dar e adevărat că a ajutat victima ‎să scape din clinică.
‎Să vedem!
‎A zis că a găsit-o beată în sufragerie. ‎S-au certat, apoi a ucis-o.
‎Când s-a dezbrăcat Ana Miró Sanz?
‎Hainele ei erau în dormitor.
‎Dacă intenția era să-și ajute fiica, ‎n-a reușit decât să se afunde cu ea.
‎- Au plănuit-o împreună? ‎- Nu știu.
‎Dar știu că vor merge amândouă ‎la închisoare în așteptarea procesului.
‎Să nu te gândești ‎să le vizitezi la închisoare!
‎Procurorul ar putea crede ‎că ești creierul crimei.
‎Atunci le abandonez? Nu se poate. ‎Vreau să le reprezinți.
‎Cine mă va plăti? Tu?
‎Cine te-a angajat nu e punctual.
‎Răbdare, sunt pe drum.
‎Emanuel!
‎Familia fratelui tău m-a angajat.
‎Renzo?
‎- Renzo? ‎- Da.
‎Frate!
‎N-am încetat să te caut! Nici măcar o zi!
‎- Cum e posibil? ‎- Ți-am recunoscut poza la televizor.
‎Ei sunt părinții mei.
‎LABORATORUL BOLONTE
‎Vă întrerup?
‎Condu-i la ieșire, vă rog!
‎Nu e nevoie.
‎Poți face scandal.
‎Sau poți pleca, păstrându-ți demnitatea ‎care ți-a mai rămas.
‎Uite ce e, Víctor!
‎Nu pot dovedi ce i-ai făcut tatei.
‎Dar vei plăti pentru asta.
‎Alberto!
‎Dă-mi-l pe Alberto! Nu…
‎POLIȚIA
‎- Nu mă atinge! ‎- Poți suna de la secție!
‎Vă denunț pentru hărțuire!
‎Víctor Lubos, Arturo Padilla, vă arestăm
‎pentru mită, fals și uz de fals
‎și alte infracțiuni care vi se vor citi…
‎Idiotule!
‎Aveți dreptul să aflați acuzațiile.
‎Sunteți nevinovați ‎până la proba contrarie.
‎Nu știți cu cine vă puneți! Proștilor!
‎POLIȚIA
‎Mama ta a cumpărat tabloul de la Minou.
‎Ajută-mă să-l dau jos!
‎Acționarii au primit raportul ‎și sunt de acord cu noua conducere.
‎Iată lista…
‎celor care i-au fost loiali lui Víctor.
‎Unde e numele tău?
‎- Poftim? ‎- Nu poți face parte din noua conducere.
‎Ca avocat, ai fost complice la ascunderea ‎plângerilor împotriva serolixinei.
‎- Era treaba mea. ‎- Și ai făcut-o bine.
‎I-ai fost loială mamei.
‎În tot.
‎Julia!
‎- Despre înțelegerea mamei tale cu… ‎- Nu-mi explica!
‎Voi fi mereu recunoscătoare ‎pentru sprijinul tău în perioada asta.
‎Serios.
‎Mama ta ar fi mândră de tine.
‎Închide ușa când ieși!
‎Mă doare să te văd aici. ‎Chiar ai făcut toate astea?
‎De când îți pasă ‎de adevăr, Carlos? Vorbești serios?
‎Am fost condamnate înainte de proces.
‎Florencia e fragilă.
‎Nu va supraviețui la închisoare.
‎Eu nu contez.
‎Am fost în locuri mai rele ‎și am supraviețuit mereu. Mereu.
‎Dar ea nu. E slabă.
‎Trebuie să faci tot ce poți ca s-o scoți.
‎Îmi ceri ceva ce nu e posibil.
‎Vorbim despre fiica ta.
‎Vorbim despre fiica ta!
‎Am acceptat…
‎când ai spus că o fiică cu o prostituată ‎îți va pune capăt carierei politice.
‎Am tăcut. Am acceptat.
‎N-am zis nimic. N-am cerut nimic ‎pentru Florencia, fiica ta.
‎Niciodată. Deci acum nu accept un refuz.
‎Nu e ca și cum n-a făcut nimic.
‎Sunteți acuzate de crimă.
‎Te rog, Carlos! ‎Când există voință, există o cale.
‎Crezi că nu știu?
‎Mai sunt două luni până la alegeri.
‎Dacă nu-mi dai de ales…
‎îmi voi uita propriile principii.
‎Nu cred că va da bine…
‎să se afle că candidatul la Senat…
‎are o fiică…
‎din afara căsniciei.
‎Cu o fostă prostituată…
‎care are o afacere cu gigolo.
‎Și care e acuzată de crimă.
‎Doamne!
‎Deschide ușa!
‎Renzo a împlinit șase ani ‎după ce a venit la noi acasă.
‎A fost un moment special.
‎Voia un singur lucru. ‎Să-și găsească fratele.
‎Am încercat să te găsim.
‎În noaptea în care am fugit, ‎căutam o viață mai bună pentru noi.
‎Am vrut să mă întorc, dar n-am putut.
‎Tipul cu care am evadat a dat de belea.
‎- A venit poliția și… ‎- Știm.
‎Presa a făcut niște comentarii ‎care nu trebuie repetate.
‎Îmi pare rău că ați aflat asta!
‎Măcar a ieșit ceva bun din asta.
‎Te-am găsit.
‎- Renzo te-a recunoscut imediat. ‎- N-am încetat să te caut.
‎Promit, ăsta e adevărul.
‎- Mulțumesc că i-ați oferit o familie! ‎- Noi îi mulțumim. Nu puteam avea copii.
‎Renzo ne-a făcut o familie.
‎Îți amintești ceva? Erai micuț.
‎Dar îți pot spune ‎că ți-am schimbat multe scutece.
‎Mă bucur că nu m-am întors atunci.
‎Destinul îți pregătise ceva mai bun.
‎Mă bucur să văd ce ai devenit.
‎Te-am căutat ani de zile, ‎dar tu m-ai găsit.
‎Un câine. Manolo?
‎Mi-l amintesc.
‎- Rosa! ‎- Da, scumpo!
‎- Termin mai târziu. ‎- Nu-ți face griji!
‎Trebuia făcut la un moment dat.
‎Nu vrei să păstrezi nimic?
‎Dacă vrei să iei ceva, te rog!
‎Nu știu, restul le donăm.
‎O să-ți fac o prăjitură de ciocolată ‎și un suc de portocale.
‎Ce faci?
‎Îmi lipsesc părul și cremele mele.
‎Mizeria și umiditatea ‎din acest loc îngrozitor…
‎M-au făcut să îmbătrânesc în câteva zile ‎cât n-am făcut-o în zece ani.
‎Știu că n-ai ucis-o pe Ana.
‎De unde știi?
‎Tu ai ucis-o?
‎Minou, nu e corect să fii aici…
‎doar ca să o aperi pe Florencia.
‎Știi de ce sunt capabilă ‎când vine vorba de familia mea.
‎Nu mă subestima.
‎În noaptea în care a fost ucisă Ana, ‎tu luai interviul…
‎Încă pot mărturisi ‎ce s-a întâmplat cu Román.
‎O voi face dacă mărturia mea este ‎pusă la îndoială.
‎Nu e corect, Minou.
‎Florencia e printre cele mai importante ‎persoane din viața mea.
‎Dar trebuie să suporte consecințele.
‎A fost vinovată ‎de când a avut o relație intimă cu tine.
‎V-am crescut ca frate și soră. ‎Cum ați putut?
‎Voi doi sunteți responsabili ‎de dezastrul ăsta.
‎Florencia s-a încurcat cu Víctor ‎ca să reacționezi tu.
‎Am avertizat-o.
‎Te-am adus în casa mea.
‎Trebuie să plătesc.
‎Îți place sau nu.
‎Ești mama mea.
‎Mereu vei fi.
‎Da, sunt mama ta.
‎- Vei fi mereu. ‎- Da.
‎Voi fi mereu mama ta.
‎Frumosul meu copil!
‎E o temă frumoasă. Lucrați acasă!
‎Ne vedem data viitoare.
‎Mintea mea e goală.
‎Am inima frântă.
‎Nu știu cum să simt.
‎Treci printr-o criză.
‎Arta, Julia!
‎Arta e singura cale prin care noi, ‎artiștii, putem gestiona durerea.
‎Dacă reușești să pui ‎toate acele sentimente și emoții…
‎pe care nu le poți controla în artă…
‎te vei vindeca.
‎Ce emoții?
‎Nu simt absolut nimic.
‎Nu simt durere.
‎- Nu simt nimic. ‎- Julia!
‎Chiar trebuie să-ți explic ‎ce înseamnă arta în viața ta?
‎Nu te-a salvat când nu puteai ‎să-ți exprimi tristețea?
‎Te temi de tine.
‎Nu-mi place ce văd.
‎- E prea mult întuneric. ‎- E în regulă, Julia.
‎Totul va fi bine.
‎Lumina va veni în inima ta frumoasă.
‎Scuză-mă!
‎Mereu mă rogi să nu plec ‎fără să-mi iau rămas-bun.
‎Să-ți dau măcar un mesaj, un telefon ‎sau un bilet că am ajuns cu bine.
‎Plec pentru o vreme.
‎Pentru că nu pot suporta ce am pierdut, ‎ce am distrus.
‎Mă simt responsabil ‎pentru că nu te-am ascultat destul.
‎Am minimizat durerea ‎pe care ți-am provocat-o.
‎M-ai avertizat de ce ești capabilă ‎să faci pentru mine.
‎Aveți grijă!
‎Îmi pare rău că nu ți-am fost alături.
‎Poate aș fi evitat ‎să nu ne spargem în bucăți.
‎N-am văzut intensitatea iubirii tale. ‎Am fost egoist.
‎Dacă atunci când m-ai pierdut, ‎te-ai pierdut pe tine, iartă-mă!
‎Îmi voi aminti ceea ce eram ‎când nu eram conștienți de timp.
‎Când planurile nu puteau merge prost.
‎Flor, în ciuda a toate…
‎Te iubesc. Azi și mereu.
‎Mulțumesc!
‎UN AN MAI TÂRZIU
‎COSTUL IUBIRII ‎DE JULIA BOLONTE
‎UN ȚIPĂT SUFOCAT ÎNTR-UN BORCAN…
‎E greu să redai o amintire.
‎Julia reușește să surprindă intangibilul, ‎amintirile și iubirea.
‎- Îi cunoști lucrările? ‎- Doar puțin.
‎O cunosc pe ea.
‎- Serios? ‎- Da!
‎Vine aici din când în când. ‎Ar fi grozav să vezi lucrările cu ea.
‎Oricum, sunt aici ca să te ajut.
‎Întreabă-mă orice!
‎Tocmai plecam, dar mulțumesc!
‎- Julia! Ce faci? ‎- Bine. Tu?
‎Bine.
‎- Tocmai a plecat cineva care te cunoaște. ‎- Cine?
‎Nu mi-a spus numele, ‎dar a scris ceva în carte.
‎CARE E COSTUL IUBIRII? O VIAȚĂ ÎNTREAGĂ
‎HOTEL CALIFORIA, CAMERA 806
‎Au fost incidente când Minou Arias, ‎„Doamna de Fier”, a venit la tribunal.
‎Azi a fost chemat ca martor ‎Emanuel Morillo, gigoloul implicat în caz.
‎Pot intra?
‎Te rog!
‎Vino cu mine, te rog!
‎Bine.
‎Mulțumesc!
‎N-o să-ți vină să crezi, dar…
‎Sper de un an să vorbim ‎și acum nu mai știu ce să spun.
‎Cum ți se pare expoziția?
‎- Sincer. ‎- Brutală.
‎Te-am văzut în fiecare tablou.
‎Ne-am văzut pe noi.
‎Ai fost mereu un observator bun.
‎Încă sunt.
‎Mersi că ai venit!
‎Mi-ai dat adresa. Iată-mă!
‎Voiai o șansă, nu?
‎Voiam să-ți spun adevărul meu.
‎Adevărul meu e că te-am iubit,
‎te iubesc și te voi iubi mereu.
‎N-am vrut să merg la tribunal.
‎Dar ți-am citit declarația.
‎Știu ce s-a întâmplat.
‎Am decis să nu te judec pe tine ‎sau pe mama.
‎Și, dacă te ajută să o auzi…
‎te iert.
‎Mă ajută mult. Aveam nevoie de asta.
‎Mulțumesc mult, Julia!
‎Vreau să las durerea în urmă.
‎Deci trebuie să uit.
‎Jur că am încercat.
‎Acum stau lângă plajă. Simt mirosul mării.
‎Chiar dacă nu erai acolo, ‎tot te simțeam lângă mine.
‎Ar putea părea o nebunie, ‎dar nu m-am simțit singur.
‎Nu m-am simțit părăsit.
‎Căci ai fost aici.
‎Și ești aici.
‎Deci, fără resentimente?
‎Fără resentimente.
‎În sfârșit, azi s-a citit verdictul
‎care a pus capăt cazului Anei Miró Sanz.
‎Minou Arias a fost declarată vinovată.
‎Iar Florencia Arias a fost absolvită,
‎considerându-se că participarea ei ‎a fost involuntară.
‎Curtea a stabilit că a fost păcălită ‎de mama ei,
‎cu care avea o relație de supunere.
‎Minou Arias și-a forțat fiica
‎să gestioneze cu ea ‎o rețea de escorte masculine,
‎care a fost desființată ‎când au fost arestate.
‎Și Víctor Lubos a fost absolvit ‎de moartea soției sale,
‎dar e încă în închisoare ‎din cauza serolixinei.
‎Și procesul penal contra ‎lui Morillo s-a încheiat.
‎Nu se știu multe despre el.
‎A ajuns celebru ca gigoloul
‎care a fost dorit atât de mamă, ‎cât și de fiică,
‎adevăratele victime ale acestei tragedii.
‎- Cum arăt? ‎- Arăți grozav!
‎- Serios? Arăt bine? ‎- Arăți bine.
‎- Dar eu? ‎- Superbă!
‎Mulțumesc! Rosa, ‎ți-am lăsat actele de proprietate.
‎- Da. ‎- Vor veni cumpărătorii.
‎Perfect. Ai luat tot?
‎- Da. ‎- Ești sigură?
‎- Ar trebui să verific… ‎- Da.
‎Nu cred că am adus actele.
‎- Mă duc. ‎- Luați-vă „la revedere”!
‎E în regulă, nu e greu. Unde sunt?
‎- Pe scaun, în camera mea. ‎- Bine.
‎- Sună-mă când ajungi, te rog! ‎- Da, desigur.
‎Victima a fost găsită în casa ta.
‎O cunoșteai?
‎- Te iubesc. ‎- Mulțumesc!
‎Ai grijă de ea, Emanuel!
‎- Pa! ‎- Te iubesc.
‎Și eu am emoții.
‎Dar asta ne-am promis.
‎Tu ai fost, nu?
‎În noaptea dinaintea operației, ‎am avut o revelație.
‎Víctor i-a trimis! Ține-te bine!
‎Am dus povara asta de mică.
‎Am supraviețuit unui accident ‎în care a murit tata.
‎Toate au fost orchestrate de cel ‎în care eu și mama am avut încredere.
‎A fost prea mult.
‎Bună, sunt Emanuel! Lasă un mesaj!
‎Aveam nevoie de tine, ‎așa că m-am dus să te caut.
‎M-am dus la tine acasă.
‎Acolo s-a rupt firul ‎care mă lega de viață.
‎Mamă? Ce faci aici?
‎Scumpo!
‎Nu pe tine te așteptam.
‎Mă bucur că ești aici.
‎- Bei ceva? ‎- Ești goală.
‎Așa, și?
‎Nu ți-ai mai văzut mama goală?
‎Cum ai intrat? Unde e Emanuel?
‎Emanuel nu e aici ‎și nu-mi răspunde la mesaje.
‎Am intrat pe ușă.
‎Nu. De fapt, am intrat…
‎cu…
‎o copie a cheilor furate de la Emanuel ‎pentru că mi le-a luat pe ale mele.
‎Îmbracă-te, bine?
‎Povestea ta de iubire e frumoasă. ‎Dar și eu am avut o poveste pasională.
‎Nu ești bine.
‎De ce ai părăsit clinica?
‎Pentru că nu mă asculți.
‎Ți-am spus că Víctor vrea ‎să mă țină acolo.
‎Îi convine.
‎Dar vreau ce e mai bine ‎pentru noi două. Nu vezi?
‎Mă sperii, bine?
‎Poți să-mi spui de ce ești așa ‎în casa lui Emanuel?
‎Ana!
‎Emanuel…
‎e cea mai mare dovadă ‎a iubirii mele pentru tine.
‎Ce vrei să spui?
‎Iubitul tău, Emanuel…
‎E un gigolo.
‎- E gigoloul meu și al multora. ‎- Gata!
‎- Oprește-te! ‎- Gata!
‎Asta i-am cerut și lui. Să se oprească.
‎Dar nu a vrut.
‎Și a schimbat toate planurile.
‎Ce planuri?
‎L-am angajat pe Emanuel ca să te seducă.
‎Da.
‎Da, nu a fost în regulă.
‎Nu ți s-a părut ciudat?
‎Cât de repede a înflorit iubirea voastră?
‎Ei bine, mama ta…
‎e responsabilă.
‎Eu am tras sforile. Da.
‎Nu mă atinge!
‎Ești…
‎atât de naivă!
‎Nu vreau să fiu crudă cu tine.
‎Dar, dacă ai nevoie de dovezi…
‎îți pot descrie în detaliu corpul lui.
‎Ești un gunoi!
‎- Nu. ‎- Mereu ai fost! Da!
‎- Nu. Unde te duci? ‎- Dă-mi drumul!
‎Nu. Trebuie să mă asculți.
‎Nu m-ai ascultat niciodată. ‎Acum o vei face!
‎Nu ești mama mea!
‎Ești un monstru de care fug toți.
‎Nu-i adevărat. Ce vei face?
‎O să-i spui lui Víctor ‎să mă închidă la clinică?
‎N-a fost de ajuns ‎că mi l-ai luat pe Emanuel?
‎- Ești nebună! ‎- Ce mai vrei? Nu e loc pentru amândouă.
‎Ești nebună! Am plecat.
‎Unde mergi?
‎Nimeni nu te va iubi ‎mai mult decât mine. Nimeni.
‎Nu-ți dai seama că a trebuit ‎să plătesc pe cineva…
‎ca să se îndrăgostească de tine?
‎Nu.
‎Am ucis-o.
‎Iar ea pe mine.
‎Nu știu cum s-a ajuns la asta.
‎Eram confuză.
‎Deodată, în mijlocul întunericului, ‎am avut o altă revelație.
‎Știam că nu pot dovedi ‎că Víctor l-a ucis pe tata.
‎Dar acum puteam să-l fac să plătească.
‎Când m-am întors la clinică, erai acolo.
‎Te iubeam și te uram în același timp.
‎Dar nu puteam să-ți spun nimic.
‎- Bună seara! ‎- E totul bine?
‎Da. I-am dat un sedativ ca să doarmă.
‎- Mă bucur. ‎- Ce ați pățit la mână?
‎- Mai boxez. Nu-i nimic. ‎- V-ați rănit?
‎- Nu. ‎- Hai la radiografie!
‎- Poftim? ‎- Cinci minute!
‎- Nu vă las așa. ‎- Sunt bine.
‎Emanuel Morillo?
‎- Ești arestat. ‎- De ce sunt acuzat?
‎De uciderea Anei Miró Sanz.
‎Aveam un plan ca să te salvez.
‎Putem pleca acum, te-au externat.
‎Sunt mulți reporteri afară.
‎Nu trebuie să spui nimic. Stai liniștită!
‎Mergem?
‎E adevărat ‎că Ana Miró Sanz a evadat din clinică?
‎Ați primit amenințări în ultimele zile?
‎- Fiți respectuoși! ‎- Suntem în direct.
‎- Trebuie să confirmați. ‎- Suntem în direct.
‎Dar Víctor a dat vina pe Florencia ‎și a scăpat din nou.
‎Până acum.
‎Nu mai sunt aceeași.
‎Emanuel, iubirea mereu doare.
‎Dar trebuie să faci sacrificii ‎ca să te bucuri de ea, nu?
‎Subtitrarea: Alina Anescu