EN NETFLIX-SERIE
GJERNINGSPERSON FUNNET
Nye avsløringer i Miró Sanz-saken.
Et medlem av hennes indre krets tilsto å være gjerningspersonen.
Minou Arias.
"Maktmadamen."
Eier av et veldig spesielt kunstgalleri.
Bak denne virksomheten tilbød hun en bred katalog
av mannlige ledsagere.
Toppen av isfjellet i en skandale
som kan involvere noen av de mest prestisjefylte navnene i landet.
De må utvilsomt være redde for
å høre navnene deres komme ut av Minou Arias' munn.
Jeg er ikke redd.
Den kvinnen
ødela det eneste som betydde noe for meg.
Familien jeg dannet med min datter Florencia og Emanuel.
Så jeg drepte henne.
Jeg ville gjerne hjelpe Ana da hun kom til galleriet mitt for første gang.
Hun var en kvinne…
…med mye smerte.
Hun så ikke etter sex.
Derfor trodde jeg Emanuel
var den perfekte personen for henne.
Jeg syntes synd på henne fordi det å bli høy og full
var det eneste som ga henne fred.
Jeg hjalp henne. Jeg lyttet til henne.
Jeg følte at vi var nære venner, tross forskjellene våre.
La oss fokusere på den dagen.
Hvordan skjedde det?
Siden jeg besøkte henne på klinikken…
Dette vil gjøre oppholdet her lettere.
Jeg ga henne penger å bestikke sykepleierne med.
Jeg hjalp henne å rømme.
Hun var besatt av Emanuel, så jeg visste at hun ville dra til ham.
Jeg har nøkkel til leiligheten hans, så
jeg kom inn.
Hun var så høy at hun ikke ble overrasket over å se meg engang.
Vi kranglet.
Hun ble aggressiv, så…
Jeg drepte henne.
Så dere kranglet.
Har du noen merker eller arr?
Nei, jeg er sterkere enn henne.
-Det var planlagt. -Ja, det stemmer.
Si meg noe, Minou.
Hvorfor drepte du henne sånn?
Du innrømmet at du hadde planlagt det på forhånd, ikke sant?
Jeg vet ikke, men etter min mening
burde du ha vært bedre forberedt, ikke sant?
Jeg har en pistol og tok den med meg.
Men som sagt,
vi kranglet, hun ble aggressiv,
og da slo jeg henne i hodet med en skulptur.
Og etter forbrytelsen?
Jeg visste at datteren min hadde Víctors bil.
Og Ana hadde fortalt meg
om ekteskapsproblemene deres.
Hun sa at
hun var redd for ham, så jeg trodde
han var den perfekte personen å skylde på.
-Så datteren din var medskyldig. -Nei. Jeg sa nei.
Florencia kom tilbake fra å levere malerier,
så jeg benyttet sjansen til å sette skulpturen i Víctors bil.
Hun vet ingenting. Hun burde ikke være i fengsel.
Vær så snill.
Hørte du hva hun sa? Jeg tror ikke på et eneste ord.
Ja, kanskje hun ikke sa sannheten.
Men det er sant at hun hjalp henne med å rømme fra klinikken.
La oss oppsummere.
Hun sa at hun fant henne full i stua.
De kranglet, så drepte hun henne.
Så når ble Ana Miró Sanz naken?
Klærne hennes var på soverommet.
Hvis hun ønsket å hjelpe datteren, klarte hun bare å rote seg inn i det selv.
-Hva om de planla det sammen? -Jeg vet ikke.
Alt jeg vet er at begge vil havne i fengsel mens de venter på rettssak.
Glem å besøke dem i fengsel.
Det vil bare nøre opp under stats- advokatens mistanker om at du står bak.
Så jeg burde bare forlate dem? Glem det. Representer dem.
Hvem skal betale meg? Du?
Den som hyret deg er ikke punktlig.
Vær tålmodig, de er på vei.
Emanuel.
Din brors familie hyret meg.
Renzo?
-Renzo? -Ja.
Bror.
Jeg sluttet aldri å lete etter deg. Ikke en eneste dag.
Hvordan er det mulig?
Jeg kjente deg igjen fra TV.
Dette er foreldrene mine.
BOLONTE LAB
Forstyrrer jeg?
Følg dem til utgangen.
Det er ikke nødvendig.
Lag en skandale.
Eller gå stille, med den verdigheten du har igjen.
Hør her, Víctor.
Selv om jeg ikke kan bevise hva du gjorde mot faren min,
vil du betale for det.
Alberto.
Få snakke med Alberto.
Nei…
POLITI
Ikke rør meg!
-Ring fra politistasjonen. -Jeg saksøker deg for trakassering!
Víctor Lubos, Arturo Padilla, dere er arrestert
for bestikkelser, dokumentforfalskning,
og andre narkorelaterte forbrytelser som blir lest…
Idiot!
Dere har rett til å vite hva dere er anklaget for, å vite at dere er uskyldig
-til dere er bevist skyldig. -Dere vet ikke hvem dere kødder med.
Moren din kjøpte maleriet av Minou.
Hjelp meg å ta det ned.
Rapporten om den nye ledelsen er allerede sendt ut, styret godtar det.
Her er listen
over folk som var lojale mot Víctor, som du ba om.
Hvor er navnet ditt?
Unnskyld?
Du kan ikke være i den nye ledelsen.
Som advokat var du en del av det sorte hullet
der alle klagene og bevisene mot Serolixin endte opp.
-Det var jobben min. -Og du gjorde den bra.
Du var lojal mot moren min.
I alt.
Julia.
-Angående avtalen moren din lagde… -Du trenger ikke forklare.
Jeg vil alltid være takknemlig for støtten din.
Jeg mener det.
Moren din ville vært stolt av deg.
Lukk døren på vei ut.
Det gjør meg vondt å se deg her. Gjorde du virkelig det?
Når begynte du å bry deg om sannheten, Carlos?
Seriøst?
Florencia og jeg ble dømt før rettssaken.
Florencia er skjør.
Hun overlever ikke lenge i fengsel.
Jeg klarer meg.
Jeg har vært på verre steder, og jeg har alltid overlevd. Alltid.
Men hun gjør ikke det. Hun er svak.
Du må gjøre alt du kan for å få henne ut.
Du ber om noe utenfor min rekkevidde.
Vi snakker om datteren din.
Vi snakker om datteren din!
Jeg godtok det
da du sa at å få en datter
med en prostituert ville avslutte din politiske karriere.
Jeg var stille. Jeg godtok det.
Jeg var stille. Jeg har aldri bedt om noe til Florencia, datteren din.
Aldri.
-Så nå godtar jeg ikke et nei. -Det er ikke som om hun ikke gjorde noe.
-Hun er anklaget for drap, med deg. -Om viljen er der, finnes det en løsning.
Tror du ikke jeg vet det?
Vi er to måneder unna valget. Hvis du presser meg opp i et hjørne,
glemmer jeg mine egne prinsipper.
Jeg tror ikke senatkandidaten
vil klare seg bra
hvis folk hører om datteren
han fikk utenfor ekteskapet.
Med en tidligere prostituert
som driver en gigolovirksomhet,
og som er fengslet anklaget for drap.
Herregud.
Lukk opp!
Renzo fylte seks år en måned etter at han kom til oss.
Det var en spesiell tid.
Han ville bare ha én ting, å få broren sin tilbake.
Vi gjorde alt vi kunne for å finne deg.
Kvelden jeg rømte så jeg etter et bedre liv for oss.
Jeg kunne ikke dra tilbake, selv om det var alt jeg ville.
Han jeg rømte med havnet i trøbbel, politiet kom,
-og fra da av… -Vi vet det.
Pressen har kommet med noen kommentarer som er best å ikke gjenta.
Beklager at dere hørte det.
Det kom i det minste noe godt ut av dette.
Jeg fant deg.
Renzo kjente deg igjen med en gang.
Jeg sluttet aldri å lete. Jeg lover, det er sannheten.
-Takk for at dere er familien hans. -Vi er takknemlige for ham.
Vi kunne ikke få barn.
Renzo gjorde oss til en familie.
Husker du noe? Vi var så unge.
Men jeg kan si at jeg skiftet mange bleier på deg.
Jeg er glad jeg ikke kom tilbake den kvelden.
Skjebnen ga deg noe bedre.
Jeg er glad for å se hva du har blitt.
Jeg lette etter deg i årevis, så fant du meg.
Jeg husker en hund.
Manolo?
Jeg husker ham.
Rosa.
Ja, vennen?
Jeg fullfører senere.
Ikke bekymre deg.
Det måtte gjøres på et tidspunkt.
Vil du ikke beholde noe?
Hvis du vil ta noe, vær så god.
Vi donerer resten. Jeg vet ikke.
Jeg lager sjokoladekake til deg,
og appelsinjuice.
Hvordan går det?
Jeg savner håret mitt og hudpleien min.
Skitten og fuktigheten på dette fæle stedet
har fått meg til å se eldre ut på få dager. Jeg ser ti år eldre ut.
Jeg vet at du ikke drepte Ana.
Hvordan vet du det?
Gjorde du det?
Minou, det er ikke rettferdig at du er her
bare for å forsvare Florencia. Det er det ikke.
Du vet hva jeg er i stand til for familien min.
Ikke undervurder meg.
Den kvelden Ana ble drept, intervjuet du…
Jeg kan fortsatt tilstå det som skjedde med Román.
Jeg gjør det hvis noen tviler på at jeg er skyldig.
Forstår du?
Det er ikke rettferdig, Minou.
Florencia er et av de viktigste menneskene i livet mitt.
Men hun burde ta konsekvensene.
Hun var skyldig fra det øyeblikket hun hadde et intimt forhold til deg.
Jeg oppdro dere som bror og søster. Hvordan kunne du?
Dere to er ansvarlige for dette rotet.
Florencia oppsøkte Víctor for å få en reaksjon fra deg.
Jeg advarte henne.
Jeg tok deg med hjem.
Jeg må betale for det.
Lik det eller ei.
Du er moren min.
Alltid.
Ja, jeg er moren din.
-Det vil du alltid være. -Ja.
Jeg vil alltid være moren din.
Mitt vakre barn.
Det er et bra tema. Jobb med det hjemme. Vi sees neste gang.
Sinnet mitt er tomt.
Hjertet mitt er knust.
Jeg vet ikke hva jeg skal føle.
Du går gjennom en krise.
Kunst, Julia.
Kunst er den eneste måten vi kunstnere kan håndtere smerte på.
Hvis du klarer å legge alle følelsene
du ikke kan kontrollere i kunsten,
vil du leges.
Hvilke følelser?
Jeg føler ingenting.
Jeg føler ikke smerte.
-Jeg føler ingenting. -Julia.
Må jeg forklare hva kunsten betyr i livet ditt?
Reddet ikke den deg da du ikke kunne sette ord på tristheten din?
Du frykter deg selv.
Jeg liker ikke det jeg ser.
-Det er for mørkt. -Det går bra, Julia.
Alt ordner seg.
Lys kommer inn i ditt vakre hjerte.
Unnskyld meg.
Du ber meg alltid om å ikke dra uten å si farvel.
I det minste en melding, en telefon- samtale, en lapp om at du kom trygt frem.
Jeg drar bort en stund.
Fordi jeg ikke takler det vi mistet, det vi ødela.
Jeg føler at jeg ikke lyttet nok til deg.
At jeg må minimere smerten jeg ga deg.
Du advarte meg om hva du var i stand til å gjøre for meg.
Vær forsiktig.
Beklager at jeg ikke kunne være med deg mer.
Kanskje jeg kunne ha unngått å knuse oss.
Jeg så ikke intensiteten i kjærligheten din. Jeg var egoistisk.
Hvis du mistet deg selv ved å miste meg, beklager jeg.
Jeg skal beholde minnene om det vi var da vi ikke var så klare over tiden
og at planene kunne mislykkes sånn.
Flor, tross alt elsker jeg deg. I dag og for evig.
Takk.
ET ÅR SENERE
KJÆRLIGHETENS PRIS AV JULIA BOLONTE
ET SKRIK I ET FORSEGLET GLASS…
Å fange opp et minne er en utfordring.
Julia klarer å fange det ubestemte, minner og kjærlighet.
-Kjente du til arbeidet hennes? -Bare litt.
Jeg kjenner henne litt mer.
-Sier du det? -Ja.
Hun kommer av og til. Det ville vært flott om du kunne se kunsten med henne.
Uansett, jeg er her for å hjelpe.
Si ifra om du har noen spørsmål.
Jeg er på vei til å dra, men takk.
-Julia, min kjære. Hvordan går det? -Bra, og du?
Bra.
En som kjenner deg, dro nettopp.
Hvem?
Han sa ikke navnet sitt, men skrev noe i boka.
HVA KOSTER KJÆRLIGHETEN? ET HELT LIV
HOTEL CALIFORNA ROM 806
Ting skjedde da Minou Arias, "maktmadamen", kom til retten.
I dag inntok gigoloen i saken, Emanuel Morillo, vitneboksen.
-Får jeg komme inn? -Vær så god.
Bli med meg.
Ok.
Takk.
Du vil ikke tro dette, men
jeg har håpet på dette i et år, nå vet jeg ikke hva jeg skal si.
Hva syntes du om utstillingen?
Helt ærlig.
Brutalt.
Jeg så deg i hvert maleri.
Men jeg så for det meste oss.
Du har alltid vært en god observatør.
Det er jeg fortsatt.
Takk for at du kom.
Du ga meg adressen din, og her er jeg.
Du ville ha en sjanse?
Jeg trengte en sjanse til å si sannheten.
Sannheten min er at jeg elsket deg,
og jeg vil alltid gjøre det.
Jeg ville ikke dra i retten.
Men jeg leste forklaringen din.
Jeg vet hva som skjedde.
Jeg dømmer ikke deg eller moren min for det dere gjorde.
Og hvis det hjelper deg å høre det,
tilgir jeg deg.
Det hjelper meg mye. Jeg trengte det.
Tusen takk, Julia.
Jeg vil legge smerten bak meg.
Så jeg må glemme alt.
Jeg sverger på at jeg har prøvd.
Jeg bor ved stranden nå. Jeg kan lukte havet.
Selv om du ikke var der, var du med meg.
Det høres kanskje sprøtt ut, men jeg har ikke følt meg alene.
Jeg har ikke følt meg ensom,
for du har vært her.
Og du er her.
Så ingen bitterhet?
Ingen bitterhet.
Til slutt ble rettens avgjørelse lest opp, og med den
tok rettssaken for drapet på Ana Miró Sanz slutt.
Minou Arias ble funnet skyldig,
men Florencia Arias ble frikjent
ettersom deltakelsen hennes ble regnet som ufrivillig.
Retten fant ut at hun ble lurt av moren, som hun hadde et underdanig forhold til.
Minou Arias tvang datteren til å lede et nettverk
av mannlige prostituerte med henne, som ble avsluttet da begge ble arrestert.
Víctor Lubos ble også frikjent for drapet på kona,
men han er fortsatt i fengsel på grunn av Serolixin-saken.
Rettssaken mot Emanuel Morillo ble også avsluttet,
selv om det er stille om ham for tiden.
Han ble kjent som gigoloen som var gjenstand for mor og datters begjær,
de sanne ofrene i denne tragedien.
-Ser jeg bra ut? -Du ser fantastisk ut.
-Virkelig? Ser jeg bra ut? -Du ser bra ut.
Hva med meg?
-Nydelig. -Takk.
Rosa, jeg la igjen eiendomsdokumentene.
-Ja. -Kjøperne kommer innom.
Perfekt. Har du alt?
-Ja. -Er du sikker?
-Jeg burde sjekke… -Vær så god.
Jeg har ikke tatt med dokumentene.
-Jeg henter dem. -Jeg gjør det mens dere tar farvel.
Det er greit, det er ikke så farlig. Hvor er de?
-På stolen, på mitt gamle rom. -Ok.
-Ring meg når du kommer frem. -Ja, selvsagt.
Offeret var i huset ditt.
Kjente du henne?
-Jeg elsker deg. -Takk.
Ta vare på henne, Emanuel.
Adjø.
Jeg elsker deg.
Jeg er også nervøs.
Men det var dette vi lovet hverandre.
Det var deg, ikke sant?
Kvelden før operasjonen fikk jeg en åpenbaring.
Sendte Victor dem? Vent!
Jeg har båret denne siden jeg var liten.
Byrden ved å overleve en ulykke der faren min døde.
Alt dette ble organisert av den ene personen mamma og jeg stolte på.
Det var for mye.
Det er Emanuel. Legg igjen en beskjed.
Jeg trengte deg, så jeg lette etter deg.
Jeg dro hjem til deg.
Det var der den ene tråden som bandt meg til livet ble brutt.
Mamma?
Hva gjør du her?
Vennen.
Jeg ventet ikke deg.
Men jeg er glad du er her.
-Noe å drikke? -Du er naken.
Hva så?
Har du ikke sett moren din naken før?
Hvordan kom du inn?
Hvor er Emanuel?
Emanuel er ikke her, og han svarer ikke på meldingene mine.
Jeg kom inn gjennom døren. Nei, faktisk, jeg kom inn
med
nøklene jeg stjal fra Emanuel fordi han tok mine.
Kle på deg, ok?
Kjærlighetshistorien deres er veldig fin. Men jeg hadde også en intens historie.
Det går ikke bra med deg.
Hvorfor forlot du klinikken?
Fordi du ikke hører på meg.
Jeg sa at Víctor ville holde meg der.
Det var praktisk for ham. Men jeg vil det beste for datteren min. Ser du ikke det?
Du skremmer meg.
Kan du si hvorfor du oppfører deg sånn hos Emanuel?
Ana.
Emanuel
er det største beviset på kjærlighet jeg har gitt deg.
Hva sier du?
Kjæresten din, Emanuel,
er en gigolo.
-Han er min gigolo, og mange andres også. -Stopp.
-Stopp, ok? -Stopp.
Det var det jeg ba ham om, å stoppe.
Men han ville ikke det.
Og han endret alle planene.
Hvilke planer?
Jeg hyret Emanuel for å forføre deg.
Ja.
Ja, det var ikke greit.
Syntes du ikke det var rart?
Hvordan kjærlighetshistorien skjedde?
Vel, moren din
sto bak alt det.
Trakk i trådene. Ja.
Ikke rør meg!
Du er
så naiv.
Jeg vil ikke være slem mot deg.
Men hvis du trenger bevis…
…kan jeg nevne alle detaljer om kroppen hans.
Du er en dritt!
-Nei. -Du har alltid vært det.
-Nei. Hvor skal du? -Slipp meg.
Nei. Du må høre på meg.
Du lyttet aldri. På tide at du hører på moren din.
Du er ikke moren min!
Du er et monster som får alle til å stikke av.
Det er ikke sant. Hva skal du gjøre?
Skal du be Víctor om å låse meg inne på det stedet?
Var det ikke nok å ta Emanuel fra meg?
Hva mer vil du ha? Det er ikke plass til begge her.
Du er gal.
Jeg går.
Hvor skal du?
Ingen vil elske deg mer enn meg.
Ingen.
Skjønner du ikke at jeg måtte betale noen
for å forelske seg i deg?
Nei.
Jeg drepte henne.
Og hun drepte meg.
Jeg visste ikke hvordan jeg kom dit.
Jeg var forvirret.
Plutselig, midt i det mørket, fikk jeg nok en åpenbaring.
Jeg visste at jeg ikke kunne bevise at Víctor drepte faren min.
Men nå hadde jeg en perfekt grunn til å få ham til å betale.
Da jeg kom tilbake til klinikken, var du der.
Jeg elsket deg og hatet deg på samme tid.
Men jeg kunne ikke si noe til deg.
God kveld.
-God kveld, alt i orden? -Ja.
Jeg ga henne beroligende, så hun kan sove. Hva skjedde med hånden din?
-Jeg bokser iblant. Det går bra. -Skadet du deg?
-Nei. -Vi må ta røntgen.
-Hva? -Fem minutter.
-Den må behandles. -Det går fint.
Emanuel Morillo?
-Du er arrestert. -Hvorfor det?
Drapet på Ana Miró Sanz.
Jeg hadde en plan for å redde deg.
Vi kan gå nå, du blir utskrevet.
Det er journalister utenfor.
Du trenger ikke si noe. Bare vær rolig, ok?
Skal vi gå?
Er det sant at Ana Miró Sanz rømte fra klinikken?
Ble hun truet de siste dagene?
-Vis respekt. -Vi er på direkten.
-Du må bekrefte det. -Vi er på direkten.
Men Víctor klandret Florencia og kom seg ut av det igjen.
Til nå.
Jeg er ikke den samme lenger.
Emanuel, kjærlighet er alltid vondt.
Men du må være villig til å ofre noe for å nyte det, ikke sant?
Tekst: Knut Normann