‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫- פרשת מירו סנס: הרוצחת נתפסה -‬
‫התפתחויות חדשות בפרשת מירו סנס.‬
‫חברה בחוג מכריה הקרובים ביותר‬
‫הודתה ברצח.‬
‫מינו אריאס, "המאדאם של העשירון העליון".‬
‫לכאורה, היא ניהלה גלריה לאומנות.‬
‫בפועל, הגלריה הייתה כיסוי לעסק נרחב‬
‫של שירותי ליווי.‬
‫זהו קצה הקרחון בשערורייה‬
‫שעלולה להביא למפלתם‬ ‫של כמה מהאנשים המוכרים ביותר במדינה.‬
‫אין ספק שאנשים רבים חוששים כעת‬
‫לשמוע את שמם יוצא מפיה של מינו אריאס.‬
‫אני לא מפחדת.‬
‫האישה הזאת‬
‫הרסה את הדבר היחיד החשוב בחיי.‬
‫המשפחה שהקמתי עם בתי פלורנסיה ועם עמנואל.‬
‫אז הרגתי אותה.‬
‫שמחתי לעזור לאנה‬
‫כשהיא הגיעה לגלריה שלי בפעם הראשונה.‬
‫היא הייתה אישה…‬
‫שסבלה מכאב רב.‬
‫היא לא חיפשה סקס.‬
‫לכן חשבתי שעמנואל‬
‫הוא האדם המושלם עבורה.‬
‫ריחמתי עליה, כי הסמים והאלכוהול‬
‫היו הדברים היחידים שהעניקו לה שלווה.‬
‫עזרתי לה.‬
‫הקשבתי לה.‬
‫הרגשתי שאנחנו חברות קרובות‬
‫למרות ההבדלים בינינו.‬
‫בואי נתמקד ביום הרצח.‬
‫איך זה קרה?‬
‫מאז שביקרתי אותה במרפאה…‬
‫זה יעזור לך להעביר את הזמן פה.‬
‫נתתי לה כסף כדי לשחד את האחיות.‬
‫עזרתי לה לברוח.‬
‫היא הייתה אובססיבית לגבי עמנואל,‬ ‫אז ידעתי שהיא תלך לבית שלו.‬
‫יש לי מפתח לבית של עמנואל, אז…‬
‫נכנסתי.‬
‫היא הייתה שיכורה לגמרי.‬ ‫היא אפילו לא הופתעה לראות אותי.‬
‫התווכחנו.‬
‫היא נהייתה תוקפנית, אז…‬
‫הרגתי אותה.‬
‫אז היה ביניכן עימות פיזי.‬
‫יש לך סימנים או צלקות שיעידו על כך?‬
‫לא, אני חזקה ממנה.‬
‫הרצח היה מתוכנן מראש.‬ ‫-כן, נכון.‬
‫תגידי לי משהו, גברת מינו.‬
‫למה הרגת אותה באופן הזה?‬
‫כלומר, הודית שתכננת את הרצח מראש, נכון?‬
‫אני לא יודע, לדעתי במקרה כזה‬
‫היית מתכוננת לזה טוב יותר, לא?‬
‫יש לי אקדח, ולקחתי אותו איתי.‬
‫אבל, כמו שאמרתי,‬
‫התחלנו לריב, היא נהייתה תוקפנית,‬
‫ואז הכיתי אותה בראש עם הפסל.‬
‫ואחרי שהרגת אותה?‬
‫ידעתי‬
‫שהאוטו של ויקטור אצל הבת שלי.‬
‫ואנה סיפרה לי‬
‫שיש להם בעיות בנישואים.‬
‫היא אמרה לי‬
‫שהיא פוחדת ממנו, אז חשבתי‬
‫שאוכל לטפול עליו בקלות את האשמה.‬
‫אז הבת שלך הייתה שותפה לפשע.‬ ‫-לא.‬
‫אמרתי לך שלא!‬
‫פלורנסיה חזרה ממשלוח של ציורים,‬
‫אז ניצלתי את ההזדמנות‬ ‫ושמתי את הפסל באוטו של ויקטור.‬
‫היא לא ידעה כלום.‬ ‫לא הייתה שום סיבה לעצור אותה.‬
‫בבקשה.‬
‫שמעת מה היא אמרה?‬ ‫אני לא מאמין לשום מילה שלה.‬
‫כן, ייתכן שהיא לא אמרה את כל האמת.‬
‫אבל אנחנו יודעים בוודאות‬ ‫שהיא עזרה לה לברוח מהמרפאה.‬
‫תקשיבי,‬
‫היא אמרה שהיא מצאה אותה שיכורה בסלון.‬
‫הן רבו, ואז היא הרגה אותה.‬
‫אז מתי אנה מירו סנס התפשטה?‬
‫הבגדים שלה היו בחדר השינה.‬
‫אם היא ניסתה לעזור לבת שלה,‬
‫היא לא הצליחה, וגם סיבכה את עצמה בעסק.‬
‫אולי הן תכננו את זה יחד?‬ ‫-אני לא יודעת.‬
‫אני בטוחה רק בדבר אחד:‬ ‫שתיהן יישארו במעצר עד המשפט.‬
‫אל תחשוב אפילו לבקר אותן בכלא.‬
‫זה רק יחזק את החשדות של התובע המחוזי‬
‫שאתה המוח מאחורי הרצח.‬
‫אני אמור לנטוש אותן? אין סיכוי.‬
‫אני רוצה שתייצג אותן.‬
‫מי ישלם לי? אתה?‬
‫האנשים ששכרו אותך לא ממש דייקנים.‬
‫סבלנות, הם בדרך.‬
‫עמנואל.‬
‫המשפחה של אחיך שכרה אותי.‬
‫רנזו?‬
‫-כן.‬
‫אחי!‬
‫מעולם לא הפסקתי לחפש אותך, אני מבטיח.‬ ‫אפילו לא ליום.‬
‫איך זה אפשרי?‬
‫זיהיתי אותך‬ ‫כשראיתי את התמונה שלך בטלוויזיה.‬
‫אלה ההורים שלי.‬
‫- מעבדת בולונטה -‬
‫אני מפריעה?‬
‫לוו אותם החוצה, בבקשה.‬
‫לא, זה לא הכרחי.‬
‫קדימה, תעשה סצנה.‬
‫או שתעזוב בשקט,‬
‫עם מעט הכבוד שנותר לך.‬
‫תקשיב, ויקטור,‬
‫אני לא יכולה להוכיח מה עשית לאבא שלי,‬
‫אבל אתה תשלם על זה.‬
‫אלברטו.‬
‫אלברטו? תן לי לדבר עם אלברטו.‬
‫לא…‬
‫- משטרה -‬
‫אל תיגע בי!‬
‫תוכל להתקשר מהתחנה.‬
‫אני אתבע אותך על הטרדה!‬
‫ויקטור לובוס, ארטורו פדייה, אתם עצורים‬
‫בחשד לשוחד, לזיוף מסמכים,‬
‫ולעבירות סמים נוספות. כל סעיפי האישום…‬
‫אידיוט!‬
‫יש לך זכות לדעת במה אתה מואשם.‬
‫אתה בחזקת חף מפשע עד שתוכח אשמתך.‬ ‫-אתה לא יודע עם מי הסתבכת!‬
‫מטומטמים!‬
‫- משטרה -‬
‫אימא שלך קנתה את הציור הזה ממינו.‬
‫תעזרי לי להוריד אותו.‬
‫ההודעה על חילופי ההנהלה הופצה,‬ ‫והדירקטוריון אישר אותה.‬
‫הכנתי לך רשימה‬
‫של האנשים הנאמנים לוויקטור, כמו שביקשת.‬
‫איפה השם שלך?‬
‫סליחה?‬
‫את לא יכולה להיות בהנהלה החדשה.‬
‫כעורכת דין, היית שותפה לטיוח‬
‫כל התלונות והעדויות נגד סרוליקסין.‬
‫זו הייתה העבודה שלי.‬ ‫-וביצעת אותה היטב.‬
‫היית נאמנה לאימא שלי.‬
‫בכל דבר.‬
‫חוליה.‬
‫בקשר לעסקה של אימא שלך עם…‬
‫את לא צריכה להסביר.‬
‫תמיד אהיה אסירת תודה‬ ‫על התמיכה שלך בימים האחרונים.‬
‫באמת.‬
‫אימא שלך הייתה מתגאה בך.‬
‫תסגרי את הדלת כשאת יוצאת, בבקשה.‬
‫קשה לי לראות אותך כאן.‬
‫באמת עשית את מה שאת מואשמת בו?‬
‫ממתי אכפת לך מהאמת, קרלוס?‬
‫ברצינות?‬
‫דיננו נחרץ עוד לפני המשפט.‬
‫פלורנסיה שברירית.‬
‫היא לא תשרוד זמן רב בכלא.‬
‫אני לא דואגת לעצמי.‬
‫הייתי במקומות גרועים יותר,‬ ‫ותמיד שרדתי. תמיד.‬
‫אבל היא לא תשרוד. היא חלשה.‬
‫תעשה כל מה שצריך כדי לשחרר אותה.‬
‫את מבקשת משהו שהוא מעבר לכוחותיי.‬
‫אנחנו מדברים על הבת שלך.‬
‫אנחנו מדברים על הבת שלך!‬
‫הבנתי אותך‬
‫כשאמרת שאם יגלו שנולדה לך בת מיצאנית,‬ ‫הקריירה הפוליטית שלך תסתיים.‬
‫לא אמרתי כלום. הבנתי אותך.‬
‫לא אמרתי כלום. מעולם לא ביקשתי ממך כלום‬ ‫בשביל פלורנסיה, בשביל הבת שלך.‬
‫מעולם לא.‬
‫אז עכשיו לא אקבל סירוב.‬
‫היא לא שה תמים.‬
‫היא מואשמת ברצח, וגם את.‬
‫בבקשה, קרלוס! אין דבר העומד בפני הרצון.‬
‫נראה לך שאני לא יודעת?‬
‫נשארו חודשיים עד הבחירות.‬
‫אם לא תשאיר לי ברירה,‬
‫אמחל על העקרונות שלי.‬
‫לא נראה לי שמועמד לסנאט‬
‫יצליח בבחירות‬
‫אם אנשים יגלו שיש לו בת‬
‫מרומן שניהל בזמן שהיה נשוי‬
‫עם יצאנית לשעבר‬
‫שמנהלת עסק לשירותי ליווי‬
‫ועצורה בחשד לרצח.‬
‫אלוהים.‬
‫פתחו את הדלת!‬
‫רנזו חגג יום הולדת שש‬ ‫חודש אחרי שהגיע אלינו.‬
‫זו הייתה תקופה מיוחדת מאוד.‬
‫הוא רצה רק דבר אחד:‬
‫להתאחד עם אחיו.‬
‫עשינו הכול כדי למצוא אותך.‬
‫בלילה שבו ברחתי,‬ ‫ניסיתי להשיג עתיד טוב יותר לשנינו.‬
‫רציתי רק לחזור אליך, אבל לא יכולתי.‬
‫הבחור שברחתי איתו‬ ‫הסתבך בצרות, המשטרה הגיעה,‬
‫ואחר כך…‬ ‫-אנחנו יודעים.‬
‫שמענו בכלי התקשורת כל מיני דברים עליך‬ ‫שהשתיקה יפה להם.‬
‫אני מצטער ששמעתם את כל זה.‬
‫לפחות יצא מזה משהו טוב.‬
‫מצאתי אותך.‬
‫רנזו זיהה אותך מייד.‬
‫מעולם לא הפסקתי לחפש אותך.‬ ‫אני נשבע שזו האמת.‬
‫תודה שהייתם המשפחה שלו.‬
‫אנחנו אסירי תודה לו.‬ ‫לא יכולנו להביא ילדים לעולם.‬
‫בזכות רנזו הפכנו למשפחה.‬
‫אתה זוכר משהו? היית צעיר כל כך.‬
‫אבל שתדע, החלפתי לך הרבה חיתולים.‬
‫אני שמח שלא חזרתי באותו לילה.‬
‫הגורל העניק לך חיים טובים יותר.‬
‫אני מאושר שזכיתי לראות למי הפכת.‬
‫חיפשתי אותך שנים, ובסוף אתה מצאת אותי.‬
‫אני זוכר כלב.‬
‫מנולו?‬
‫אני זוכר אותו.‬
‫רוסה.‬
‫כן, מתוקה?‬
‫אני אסיים אחר כך.‬
‫אל תדאגי.‬
‫חייבים לעשות את זה בסופו של דבר.‬
‫את לא רוצה לשמור כלום?‬
‫אם את רוצה לקחת משהו, אין בעיה.‬
‫נתרום את השאר. אני לא יודעת.‬
‫אני הולכת להכין לך עוגת שוקולד‬
‫ומיץ תפוזים.‬
‫מה שלומך?‬
‫אני מתגעגעת לשיער שלי ולקרמים שלי.‬
‫בגלל הלכלוך והלחות במקום הנורא הזה‬
‫קפצה עליי הזיקנה פתאום.‬
‫אני נראית מבוגרת בעשר שנים.‬
‫אני יודע שלא הרגת את אנה.‬
‫איך אתה יודע?‬
‫אתה הרגת אותה?‬
‫מינו, זה לא בסדר שאת בכלא‬
‫כדי להגן על פלורנסיה.‬
‫זה לא בסדר.‬
‫אתה יודע שאני לא בוחלת בכלום‬ ‫כשהמשפחה שלי בסכנה.‬
‫אל תזלזל בי.‬
‫בלילה שבו אנה נהרגה, ראיינת…‬
‫אני עדיין יכולה להודות במה שקרה לרומן.‬
‫אעשה את זה אם מישהו יטיל ספק באשמתי.‬
‫הבנת?‬
‫זה לא צודק, מינו.‬
‫פלורנסיה יקרה לי מאוד.‬
‫אבל היא צריכה לשאת בהשלכות.‬
‫היא הייתה אשמה ברגע שהתחילה‬ ‫לנהל איתך מערכת יחסים אינטימית.‬
‫גידלתי אתכם כמו אח ואחות. איך יכולתם?‬
‫שניכם אחראים לבלגן הזה.‬
‫פלורנסיה התחילה לצאת עם ויקטור‬ ‫כדי להתגרות בך.‬
‫הזהרתי אותה.‬
‫הכנסתי אותך לבית שלי.‬
‫אני צריכה לשלם על כך.‬
‫תרצה או לא תרצה.‬
‫את אימא שלי.‬
‫תמיד.‬
‫כן, אני אימא שלך.‬
‫ותמיד תהיי.‬ ‫-כן.‬
‫תמיד אהיה אימא שלך.‬
‫ילד יפה שלי.‬
‫זה נושא נהדר.‬
‫תעבדו על זה בבית. נתראה בפעם הבאה.‬
‫המוח שלי ריק.‬
‫הלב שלי שבור.‬
‫אני לא יודעת איך להרגיש.‬
‫את עוברת משבר.‬
‫אומנות, חוליה.‬
‫אומנות היא הדרך היחידה‬ ‫שבה אומנים מסוגלים להתמודד עם כאב.‬
‫אם תצליחי לתעל לאומנות‬ ‫את כל התחושות והרגשות‬
‫שאת לא יכולה להכיל,‬
‫תחלימי.‬
‫אילו רגשות?‬
‫אני לא מרגישה כלום.‬
‫אני לא מרגישה כאב.‬
‫אני לא מרגישה כלום.‬ ‫-חוליה…‬
‫אני באמת צריך להסביר‬ ‫מהי חשיבות האומנות בחיים שלך?‬
‫היא הצילה אותך כשלא הצלחת‬ ‫לבטא את הכאב שלך במילים, נכון?‬
‫את מפחדת מעצמך.‬
‫אני לא אוהבת את מה שאני רואה.‬
‫זה אפל מדי.‬ ‫-אל תדאגי, חוליה.‬
‫הכול יהיה בסדר.‬
‫אור ייכנס אל ליבך היפה.‬
‫תסלחי לי.‬
‫תמיד ביקשת ממני לא לעזוב בלי להיפרד.‬
‫רצית הודעה, שיחה או פתק,‬ ‫כדי שתדעי שהגעתי ליעד בשלום.‬
‫אני עוזב לזמן מה,‬
‫כי אני לא יכול להתמודד‬ ‫עם מה שאיבדנו, עם מה שהרסנו.‬
‫אני מרגיש אשם על כך שלא הקשבתי לך מספיק,‬
‫על כך שהמעטתי בגודל הכאב שגרמתי לך.‬
‫הזהרת אותי ממה שאת מסוגלת לעשות למעני.‬
‫תיזהר על זה.‬
‫אני מצטער שלא ביליתי איתך זמן רב יותר.‬
‫אולי אז הייתי מצליח למנוע את השבר בינינו.‬
‫לא ראיתי את עוצמת האהבה שלך. הייתי אנוכי.‬
‫אם איבדת את עצמך כשאיבדת אותי,‬ ‫אני מבקש סליחה.‬
‫אנצור את הזיכרונות מהתקופה‬ ‫שבה לא היינו מודעים למחוגי הזמן‬
‫ולא ידענו עד כמה תוכניות עלולות להשתבש.‬
‫- פלורנסיה אריאס -‬
‫- עמנואל מוריו -‬
‫פלור, למרות הכול,‬
‫אני אוהב אותך. היום ותמיד.‬
‫תודה.‬
‫- כעבור שנה -‬
‫- מחיר האהבה‬ ‫חוליה בולונטה -‬
‫- זעקה חנוקה בתוך צנצנת… -‬
‫קשה מאוד ללכוד זיכרון בציור.‬
‫חוליה מצליחה ללכוד רגשות מופשטים,‬ ‫זיכרונות ואהבה.‬
‫אתה מכיר את היצירות שלה?‬ ‫-קצת.‬
‫אני גם מכיר אותה קצת.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫היא באה לכאן מדי פעם.‬
‫יהיה נהדר אם תוכל להתבונן ביצירות איתה.‬
‫בכל אופן, אני כאן כדי לעזור.‬
‫אם יהיו לך שאלות, דבר איתי.‬
‫אני בדיוק בדרך החוצה, אבל תודה.‬
‫חוליה יקירתי, מה שלומך?‬ ‫-טוב. מה שלומך?‬
‫טוב.‬
‫מישהו שאת מכירה היה כאן לפני רגע.‬ ‫-מי?‬
‫הוא לא אמר לי את שמו,‬ ‫אבל הוא כתב משהו בספר המבקרים.‬
‫- מהו מחיר האהבה? חיים שלמים -‬
‫- מלון קליפורניה, חדר 806 -‬
‫הרוחות סערו עם הגעתה של מינו אריאס,‬ ‫"המאדאם של העשירון העליון", לבית המשפט.‬
‫היום שמענו את עדותו‬ ‫של הג'יגולו המעורב בפרשה, עמנואל מוריו…‬
‫אפשר להיכנס?‬
‫בבקשה.‬
‫בואי איתי, בבקשה.‬
‫בסדר.‬
‫תודה.‬
‫לא תאמיני, אבל…‬
‫התפללתי לרגע הזה במשך שנה,‬ ‫ועכשיו אני לא יודע מה להגיד.‬
‫מה חשבת על התערוכה שלי?‬
‫תענה לי בכנות.‬
‫זה היה ברוטלי.‬
‫ראיתי אותך בכל ציור.‬
‫אבל בעיקר ראיתי אותנו.‬
‫תמיד הייתה לך עין טובה.‬
‫עדיין יש לי.‬
‫תודה שבאת.‬
‫נתת לי את הכתובת שלך, ובאתי.‬
‫רצית הזדמנות, נכון?‬
‫הייתי זקוק להזדמנות לספר לך את האמת שלי.‬
‫האמת שלי היא שאהבתי אותך,‬
‫אני אוהב אותך, ותמיד אוהב אותך.‬
‫לא רציתי ללכת לבית המשפט.‬
‫אבל קראתי את העדות שלך.‬
‫אני יודעת מה קרה.‬
‫החלטתי לא לשפוט אותך ואת אימא שלי‬ ‫על מה שעשיתם.‬
‫ואם יעזור לך לשמוע את זה,‬
‫אני סולחת לך.‬
‫זה עוזר לי מאוד. הייתי זקוק לזה.‬
‫תודה רבה, חוליה.‬
‫אני רוצה להשתחרר מהכאב.‬
‫אז אני צריכה לשכוח הכול.‬
‫אני נשבע שניסיתי.‬
‫אני גר ליד החוף עכשיו. אני מריח את הים.‬
‫לא היית שם, אבל בכל זאת היית איתי.‬
‫אולי זה יישמע מטורף, אבל לא הרגשתי לבד,‬
‫לא הרגשתי בודד, כי…‬
‫היית פה.‬
‫ואת עדיין פה.‬
‫אז ניפרד בלי טינה?‬
‫בלי טינה.‬
‫לבסוף, פסק הדין הוקרא,‬
‫ומשפט הרצח של אנה מירו סנס הגיע לסיומו.‬
‫מינו אריאס הורשעה ברצח,‬
‫ואילו פלורנסיה אריאס נוקתה מאשמה,‬
‫מאחר שבית המשפט קבע‬ ‫שהייתה שותפה לפשע בעל כורחה.‬
‫בית המשפט פסק שהאחריות לפשע מוטלת‬ ‫על האם, שכפתה על הבת לסור למרותה.‬
‫מינו אריאס אילצה את בתה‬ ‫לנהל איתה רשת של נערי ליווי,‬
‫רשת שהתפרקה עם מעצרן של השתיים.‬
‫גם ויקטור לובוס נוקה מאשמה ברצח אשתו,‬
‫אבל נותר בכלא עקב הרשעתו בפרשת הסרוליקסין.‬
‫ההליך הפלילי נגד עמנואל מוריו הסתיים,‬
‫ומאז לא ידוע כמעט דבר על אודותיו.‬
‫הוא התפרסם כג'יגולו‬
‫שהיה מושא התשוקה של האם והבת,‬
‫הקורבנות האמיתיים של הטרגדיה הזאת.‬
‫איך אני נראית?‬ ‫-את נראית נהדר.‬
‫באמת? אני נראית טוב?‬ ‫-את נראית טוב.‬
‫ואני?‬
‫יפהפייה.‬ ‫-תודה.‬
‫רוסה, השארתי לך את מסמכי הנדל"ן.‬
‫כן.‬ ‫-הקונים יבואו בהזדמנות.‬
‫מצוין. לקחת הכול?‬
‫כן.‬ ‫-את בטוחה?‬
‫רגע, אני אבדוק…‬ ‫-כן, תבדקי.‬
‫נראה לי ששכחתי את המסמכים.‬
‫אני אלך להביא אותם.‬ ‫-לא, אני אלך, שתוכלו להיפרד כמו שצריך.‬
‫זאת לא בעיה. איפה הם?‬
‫על הכיסא בחדר הישן שלי.‬ ‫-בסדר.‬
‫תתקשרי אליי כשתגיעו לשם, בבקשה.‬ ‫-כן, ברור.‬
‫הנרצחת הייתה בבית שלך.‬
‫הכרת את הנרצחת? כן או לא?‬
‫אני אוהבת אותך.‬ ‫-תודה.‬
‫תשמור עליה, עמנואל.‬
‫להתראות.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫גם אני לחוצה.‬
‫אבל זה מה שהבטחנו זה לזו.‬
‫את עשית את זה, נכון?‬
‫בלילה לפני הניתוח שלי הייתה לי הארה.‬
‫ויקטור שלח אותם? תחזיקי חזק!‬
‫סחבתי את זה איתי מאז שהייתי קטנה.‬
‫אני שרדתי בתאונה, ואבא שלי מת.‬
‫והאחראי לכך היה האדם היחיד‬ ‫שאימא שלי ואני סמכנו עליו.‬
‫זה היה יותר מדי.‬
‫היי, זה עמנואל. תשאירו הודעה.‬
‫הייתי זקוקה לך, אז הלכתי לחפש אותך.‬
‫הלכתי לבית שלך.‬
‫ושם נקרע החוט היחיד שחיבר אותי לחיים.‬
‫אימא?‬
‫מה את עושה פה?‬
‫מתוקה.‬
‫ציפיתי למישהו אחר.‬
‫אבל אני שמחה שאת כאן.‬
‫רוצה משהו לשתות?‬ ‫-את עירומה.‬
‫אז מה?‬
‫אף פעם לא ראית את אימא שלך עירומה?‬
‫איך נכנסת?‬
‫איפה עמנואל?‬
‫עמנואל לא כאן, והוא לא עונה להודעות שלי.‬
‫נכנסתי דרך הדלת.‬
‫בעצם, לא. האמת היא שנכנסתי‬
‫עם…‬
‫עותק של המפתחות שגנבתי מעמנואל,‬ ‫כי הוא לקח את המפתחות שלי.‬
‫תתלבשי, טוב?‬
‫סיפור האהבה שלך נחמד מאוד,‬
‫אבל גם לי היה סיפור אהבה עוצמתי.‬
‫את חולה.‬
‫למה יצאת מהמרפאה?‬
‫כי את לא מקשיבה לי.‬
‫אמרתי לך שוויקטור רוצה להשאיר אותי שם‬
‫כי זה נוח לו.‬
‫אבל אני רוצה‬ ‫את מה שטוב לשתינו, את לא מבינה?‬
‫את מפחידה אותי, בסדר?‬
‫את יכולה לומר לי‬ ‫למה את עירומה בבית של עמנואל?‬
‫אנה.‬
‫עמנואל…‬
‫הוא ההוכחה הגדולה ביותר לאהבה שלי אלייך.‬
‫על מה את מדברת?‬
‫החבר שלך, עמנואל,‬
‫הוא ג'יגולו.‬
‫הוא הג'יגולו שלי ושל רבות אחרות.‬ ‫-תפסיקי.‬
‫תפסיקי, טוב? מספיק!‬ ‫-מספיק!‬
‫זה מה שביקשתי ממנו, להפסיק.‬
‫אבל הוא לא רצה.‬
‫והוא שינה את כל התוכניות.‬
‫אילו תוכניות?‬
‫שכרתי את עמנואל כדי שיפתה אותך.‬
‫כן.‬
‫זה היה רע מצידי, כן.‬
‫זה לא נראה לך מוזר?‬
‫סיפור אהבה פשוט ומהיר כל כך?‬
‫מאחורי הכול‬
‫עמדה אימא שלך.‬
‫אני משכתי בחוטים. כן.‬
‫אל תיגעי בי!‬
‫את…‬
‫תמימה כל כך.‬
‫אני לא רוצה להתאכזר אלייך.‬
‫אבל אם את צריכה הוכחה…‬
‫אני יכולה לתאר לך את הגוף שלו בפרטי פרטים.‬ ‫-את חתיכת חרא!‬
‫לא.‬ ‫-תמיד היית חתיכת חרא, כן!‬
‫לא. לאן את הולכת?‬ ‫-תעזבי אותי.‬
‫לא. את חייבת להקשיב לי.‬
‫מעולם לא הקשבת לי.‬ ‫הגיע הזמן שתקשיבי לאימא שלך.‬
‫את לא אימא שלי!‬
‫את מפלצת שמבריחה את כולם.‬
‫זה לא נכון. מה תעשי?‬
‫תרוצי לוויקטור‬ ‫ותבקשי ממני שיכלא אותי שוב במקום ההוא?‬
‫לא הספיק לך לקחת ממני את עמנואל?‬
‫מה עוד את רוצה? אין כאן מקום לשתינו.‬
‫את מטורפת. את חולה.‬
‫אני הולכת.‬
‫לאן את הולכת?‬
‫אף אחד לא יאהב אותך יותר ממני.‬
‫אף אחד.‬
‫את לא מבינה שהייתי צריכה לשלם למישהו‬
‫כדי שיתאהב בך?‬
‫לא.‬
‫הרגתי אותה.‬
‫והיא הרגה אותי.‬
‫לא ידעתי איך הגעתי לשם.‬
‫הייתי מבולבלת.‬
‫ופתאום, בלב האפלה,‬
‫הייתה לי הארה נוספת.‬
‫ידעתי שלא אוכל להוכיח‬ ‫שוויקטור הרג את אבא שלי.‬
‫אבל עכשיו הייתה לי‬ ‫דרך מושלמת לגרום לו לשלם.‬
‫כשחזרתי למרפאה, היית שם.‬
‫אהבתי אותך ושנאתי אותך במקביל.‬
‫אבל לא יכולתי לספר לך כלום.‬
‫ערב טוב.‬
‫ערב טוב. הכול בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫נתתי לה תרופת הרגעה כדי שהיא תירדם.‬ ‫-יופי.‬
‫מה קרה ליד שלך?‬
‫אני מתאגרף לפעמים. לא קרה כלום.‬ ‫-נפצעת?‬
‫לא.‬ ‫-אתה צריך צילום רנטגן.‬
‫מה?‬ ‫-חמש דקות.‬
‫אסור להזניח את זה.‬ ‫-אבל אני בסדר.‬
‫עמנואל מוריו?‬
‫אתה עצור.‬ ‫-במה אני מואשם?‬
‫ברצח של אנה מירו סנס.‬
‫הייתה לי תוכנית להציל אותך.‬
‫אפשר ללכת. שחררו אותך.‬
‫חוליה, יש הרבה עיתונאים בחוץ.‬
‫את לא צריכה להגיד כלום.‬ ‫רק תישארי רגועה, בסדר?‬
‫שנלך?‬
‫יש אמת בשמועה שאנה מירו סנס ברחה מהמרפאה?‬
‫היא קיבלה איומים על חייה בימים האחרונים?‬
‫קצת כבוד, בבקשה.‬ ‫-אנחנו בשידור חי.‬
‫אנחנו רוצים שתאשרי את השמועות.‬ ‫-אנחנו בשידור חי.‬
‫אבל ויקטור האשים את פלורנסיה‬ ‫והצליח לחמוק מעונש.‬
‫עד עכשיו.‬
‫אני כבר לא מי שהייתי.‬
‫עמנואל, אהבה כואבת תמיד.‬
‫אבל כדי ליהנות ממנה‬ ‫צריך להיות מוכנים להקריב קורבנות, נכון?‬