Супервухо
ЗА МОТИВАМИ КНИЖКИ СІСІ БЕЛЛ
Я поранилася тиждень тому.
Око ціле, та з'ясувалося от що:
мені потрібні окуляри.
Розмито. Чітко. Розмито. Чітко. Розмито. Чітко. Розмито. Чітко.
Стосунки з Мартою ніяк не налагоджувалися.
Я все хотіла побачитися й поговорити,
але вона мене уникала.
Марта!
Це ж треба!
Ці чарівні окуляри можуть знайти мою поплічницю Диводівчинку
навіть на іншому кінці всесвіту.
Погляньте, як вона піддасться чарам цих окулярів.
Зачекай, Диводівчинко.
Глянь, які в мене гіпнотичні окуляри.
Вибач, мені треба йти.
Ти моя поплічниця й вірна подруга.
Я твоя поплічниця й вірна подруга.
Навічно.
І зараз ти даси мізинчикову клятву.
Я дам мізинчикову клятву.
Я знала, що це подіє. Я знала, що це подіє.
Вона знала, що це подіє.
Гей, Марто. Дивися: в мене нові окуляри.
Скажи, класні?
Марто, зачекай.
Марто!
З оком усе добре.
Але лікар перевірив зір і виявилося, що мені потрібні окуляри.
Тож це добре, що гілка вдарила мене в око.
Мені так жаль.
Це не твоя вина. Чесно.
Гей, Сісі.
У тебе нові окуляри?
Крутий вигляд. Типу ти Джон Леннон.
Бувай.
Ох, Супервухо. Я більше не можу бути твоєю поплічницею.
Але ж ти казала, що завжди будеш мені поплічницею і вірною подругою.
Ти дала мізинчикову клятву.
Ця клятва втратила силу, коли я поранила тобі око.
Почуття провини мучить мене.
Пробач.
Ти не винна!
Це нічия вина.
Тоді я – ніхто.
Без тебе, Диводівчинко, і я – ніхто. Без тебе, Диводівчинко, і я – ніхто.
Діти, ви знаєте, що робити.
Розіб'ємося на дві команди й пограємо в кікбол.
І ти теж, Белл.
Не забудьте про мікрофон, містере Поттс.
Авжеж. Дякую.
- Сюди! - Давай, Джинні!
- Гей, лови, коли вони б'ють. - Ну!
- О, ні. - Ні.
- Бачиш м'яч? Бери й кидай. - Сюди!
Кидай! Швидко!
- Мені! - Мені! Я вільний!
- Пас! - Кидай мені!
- Кидай уже. - Так.
Давай!
Давай, Белл.
Це кікбол, а не стоїмо-розгублені-бол!
Цей мікрофон завжди чіпляється за свисток.
Просто…
Ні!
Алло.
Ви його розбили.
Ой.
«Ой»?
Ага. Усе буде добре.
Діти, зараз я…
Але містер Поттс помилявся.
Без «Фонік Іар» усе зовсім не було «добре».
Поки мене не буде, займіться «тихою математикою». Поки мене не буде, займіться «тихою математикою».
Мати-й-мачухою?
Тобто сидіть тихо й учіться,
поки я не повернуся.
Якщо будете шуміти, поки мене нема,
я впишу ваше ім'я в цей помідор.
Зрозуміли?
Місіс Сінкелман сказала займатися тихою математикою.
Тож не шуми, бо твоє ім'я впишуть у цей помідор.
Ясно. Дякую.
У горі спагеті…
Посипаних сиром
Я загубив тюфтельку
Як хтось чхнув
Вона скотилася Зі столу на підлогу
А потім тюфтелька
Стриб – за двері
Вона покотилася в сад…
Діти! Що тут діється?
Негайно сядьте на свої місця!
Я така розчарована.
Майк, Джей Пі, Джонні, Бекі – всіх вписую в помідор.
Достатньо однієї плямки,
щоб цей помідор зогнив.
Тож цей… уже геть гнилий.
Боже мій.
Що ж, приберімо речі зі столу й приготуймося обідати.
Ага. Так.
Сілвер-Спрінґ, Меріленд?
Справді? Ага.
Чудово.
Ви жартуєте?
Дякую.
От яка ситуація.
Ми можемо відправити «Фонік Іар» у Меріленд на ремонт.
Але на це піде півтора місяця.
Півтора місяця?
Мені жаль.
Я ж нічого не розумітиму в школі.
Що мені робити?
Сама-одна й без суперсили?
Мушу триматися.
Діти, закінчимо цю вправу,
а тоді…
Слухайте уважно…
Мамо, ще не прислали?
Як бачите, в нашому тілі 206 кісток. Як бачите, в нашому тілі 206 кісток.
Якщо почати з пальців на ногах і піднятися до вух…
Мамо, ще не прислали?
…як ми вчили на минулому тижні,
радій відкрила Марі Кюрі…
Ще нема?
Добре, діти, тепер урок фізкультури.
Місіс Сінкелман каже, далі в нас фізкультура.
Містер Поттс каже, дівчата мають висіти на зігнутих руках.
Ой! Судоми! Ой! Судоми!
Я те роблю?
Тепер – Белл.
Покажи, на що здатна.
Попалася, Супервухо.
Ти – ніщо, відколи я знищив твою суперсилу.
Це ти так вважаєш, Фіз Страждук.
Це все, на що ти здатна?
Я сильніша, ніж ти думаєш.
Ти така сильна, Супервухо.
Гей, усі дивіться.
Мені так страшно. Що ж мені робити?
Що?
Ти зробила мені бо-бо, Супервухо.
Ой.
Ну як?
Ого. 64 секунди.
Це рекорд, Белл.
Ти б це бачила, мамо.
Ми висіли на зігнутих руках…
Привіт. Сьогодні ми дещо отримали.
Це…
Воно!
Дорогенький мій.
Як я могла тебе соромитися?
Наступного дня у школі мені вперше
було все одно, що інші подумають про мікрофон. було все одно, що інші подумають про мікрофон.
Він повернувся. Добре.
Перевіримо. Раз, два, три. Тепер краще чуєш?
Набагато краще.
У мене оголошення.
Двох учнів обрали для вступу й завершення
особливої вистави «Чудовий світ книжок».
Перший з цих двох – Майк Міллер.
А друга…
Будь ласка…
…Сісі Белл.
Дякую.
Сісі й Майку, скажіть мамам,
щоб купили вам піжами одного кольору. Це ваші костюми.
Піжами одного кольору? Перед усією школою?
Майк Міллер у піжамі.
Здуріти можна.
Ще й як можна.
З кожного предмета є підручник
Перегорни сторінку й подивися
Фантазії й таємниці
А ще – казки
Та історії про те Як люди полетіли на Місяць
З усіх предметів є книжки
Яке полегшення.
Шукай їх у бібліотеці
ЗМИВ ВОДИ
Прямо у твоїй школі
Не забудь їх повернути
Коли настане час
Чого ти хихотіла?
Господи, Сісі. Та поговори вже з ним.
Розкажи, що вмієш робити.
Суперсила, може, й у мене, та тобі вона не потрібна, щоб говорити.
Ну, скажи йому, що ти вмієш.
Сісі… Усе добре?
Ти справді хочеш знати, чого я хихотіла?
Ага.
Бачив мікрофон, який носить місіс Сінкелман,
щоб я добре чула її в класі?
Ага.
Коли вона забуває його зняти,
я чую її будь-де в школі.
Серйозно? Серйозно?
Отже, під час вистави
я чула, як місіс Сінкелман пісяла в туалеті.
Що? Правда? Оце круто.
Наче в тебе є суперсила.
Ага. Щось таке.
Краще повернімося до класу.
Прийдеш до мене після школи? Хочу дещо спробувати.
Так! Тобто, авжеж.
Чудово.
Це для тебе, моя мила.
Солоденьке для моєї солоденької.
І одна троянда.
Хоч її краса ніколи не перевершить красу всевладної трояндочки.
Можна поцілувати твої руки, серденько?
І не забудь принести мікрофон,
щоб ми перевірили, що він уміє.
Мікрофон?
Гей, Сісі. Проведемо експеримент.
Я надіну мікрофон і піду в центр.
А ти стій тут і слухай мене.
Коли вже не чутимеш,
ми знатимемо, наскільки потужна ця штука. Готова?
Мабуть, так.
Чудово. Я пішов.
Перевірка. Раз, два, три.
Майк викликає Сісі. Чуєш мене?
Так!
Відмічай.
Щойно пройшов дім Джонні. Іду в центр.
Щойно пройшов школу на Броуд-стріт.
Попереду бачу аптеку.
Візьму собі лаймад.
Я в аптеці.
О, наша знайома.
От лихо. Я більше його не чую.
Може, якщо підійду ближче…
- Привіт, Майку. - Привіт. Що робиш?
Купую ліки для мами.
Це Марта?
Що діється? Це мікрофон Сісі?
Так. Ми хочемо зрозуміти радіус його дії.
Хочеш їй щось сказати?
Я не знаю, що сказати.
Чому? Чому?
Я поранила їй око й дуже злякалася.
- Думала, через мене вона осліпне. - Але ж ні.
Я почувалася так погано, що весь час її уникала,
а тепер я не знаю, чи я їй ще подобаюся.
Що? Ні!
- Гей, Сісі. - Марто,
я чула все, що ти сказала.
Звісно, ти мені ще подобаєшся.
Ти все чула?
Ого! Ця штука потужніша, ніж я думав.
Будь ласка, Марто. Я хочу, щоб усе було, як раніше.
Думаю… мені краще повернутися додому.
Мамі потрібні ліки.
Я рада, що ти не злишся. Бувай.
Зачекай!
Не йди.
Це було класно.
Може, й у школі з ним розважимося?
Як? Як?
Не хочу опинитися в помідорі місіс Сінкелман.
Нічого такого.
Я щось придумаю.
Дякую, що дозволила скористатися.
Бувай.
Скоро вона піде, й буде «тиха математика».
Поки її не буде, ми трохи подуріємо.
Скажеш, коли буде йти назад, щоб нам не дісталося?
Ти будеш героїнею.
Авжеж. Мабуть.
Чудово.
Настав час «тихої математики», діти.
Пам'ятайте, досить однієї плямки, щоб помідор зогнив.
Тож поводьтеся добре.
Час веселитися, народ!
Ні. Я не хочу знову опинитися в помідорі.
І я не хочу.
Не хвилюйтеся. За допомогою апарата
Сісі чує місіс Сінкелман будь-де в школі.
Скажеш, коли вона повертатиметься?
Ага. Авжеж.
Нічого собі!
Цей план точно вдасться.
Тож веселімося!
Я теж хотіла дуріти,
але в нас із «Фонік Іар» було важливе завдання.
Ого!
Оце ми повеселимося.
Доброго ранку, місіс С.
Привіт, Френсіс.
Містера Поттса звати Френсіс? Містера Поттса звати Френсіс?
- Дивись. - Круто.
А де зараз місіс Сінкелман?
У туалеті.
Та ну!
Гей, народ, Сісі чує, що місіс Сінкелман робить у тубзику.
- Справді чуєш? - Клас!
Ого.
- Якби і я мав такий! - І я.
Сісі, це так неймо…
Це неймовірно, що ти таке можеш.
Твій апарат – крута штука.
Мабуть, так.
ЗМИВ ВОДИ
Знаєш що? Вона щойно змила воду.
Ух ти!
Чуєте, Сісі каже, місіс Сінкелман щойно змила воду.
Оце так!
Здуріти можна! Здуріти можна!
О, ні! Місіс Сінкелман повертається.
Я мала попередити однокласників, та що як матиму проблеми?
Моя улюблена пісня!
Тут!
Зазирнемо сюди.
Не бійся, Сісі.
Однокласникам потрібна твоя допомога.
Потрібно, щоб ти була героїнею.
Устань і крикни. Попередь їх.
Я не можу.
Можеш. Усі будуть у захваті.
Гей, народ! Місіс Сінкелман іде. Гей, народ! Місіс Сінкелман іде.
Повертайтеся на місця.
- О, ні! - Я не хочу проблем.
Вимикай!
Поспішайте!
Як чудово.
Сьогодні на помідорі нема плям.
Це було прекрасно.
Ти – героїня.
Авжеж я героїня.
Я – Супервухо.
Сісі.
Хочеш прийти пострибати на батуті?
Вибач, Майку, я дещо маю зробити.
Привіт, Марто.
Привіт, Сісі.
Поговорімо?
Ну…
Ти точно більше не злишся на мене?
Марто, я ніколи на тебе не злилася.
Просто… я так засмутилася через твоє око.
А якби ти осліпла?
Та цього не сталося.
Думаю, нам слід почати спочатку.
Ану ж я утну якусь дурницю й знову завдам тобі шкоди? Ану ж я утну якусь дурницю й знову завдам тобі шкоди?
Не хвилюйся. Цього не буде.
До того ж, я міцна.
Поглянь на ці величезні м'язи.
Усе гаразд, Марто. Чесно.
Подруги?
Подруги.
Мізинчикова клятва?
Мізинчикова клятва.
Тоді настав час нарешті розповісти Марті…
про Супервухо!
Кого?
Супервухо і її вірну подругу – тебе.
Я не бачу проблем
Я намалюю тобі мапу Зустріну тебе, коли зможу
Я маю йти своїм шляхом
І радо зустрічати те Що трапляється на шляху
І якщо ти любитимеш мене завтра І якщо ти любитимеш мене завтра
Може, полюбиш і сьогодні
Пісні про любов І вірші, які ти позичаєш
Несуть мене далеко звідси
НА ОСНОВІ РОМАНУ Й ІЛЮСТРАЦІЙ СІСІ БЕЛЛ
Та я хочу зазирнути Далі сонця в суботу
І якщо я міцно триматимуся Я не впаду, мене не віднесе
Я не хочу втрачати своє місце
Ти мене впустиш
Бо мені пощастило
Мені пощастило
Переклад субтитрів: Анастасія Черевко