El Døvo
BASERT PÅ BOKEN AV CECE BELL
Det var en uke siden uhellet.
Det gikk bra med øyet, men vet du hva? Det viste seg at jeg trengte briller.
Uklart. Klart. Uklart. Klart. Uklart. Klart. Uklart. Klart.
Men det gikk på ingen måte bra med meg og Marte.
Jeg håpet å møte henne og snakke med henne,
men hun unngikk meg fullstendig.
Marte.
Jøss! Med disse fortryllende brillene kan jeg se medhjelperen min, Godjenta,
på motsatt side av universet.
Bare vent til hun gir etter for deres hypnotiske sjarm.
Godjenta, vent.
Se på de nye hypnobrillene mine.
Unnskyld, jeg må dra.
Du er min medhjelper og sanne venn.
Jeg er din medhjelper og sanne venn.
I all evighet.
- Nå tar du meg i lillefingeren på det. - Nå tar jeg deg i lillefingeren på det.
Jeg visste det ville funke. Jeg visste det ville funke.
Hun visste det ville funke.
Hei, Marte. Se på de nye brillene mine. Kule, ikke sant?
Marte, vent.
Marte!
Det går bra med øyet mitt.
Øyelegen tok en test, og det viste seg at jeg trengte briller.
Så det var egentlig bra at grenen traff meg i øyet.
- Jeg er så lei for det. - Det var ikke din skyld. Helt sant.
Hei, Kine.
Har du fått nye briller? De er kule. Litt som John Lennon sine.
Vi ses.
El Døvo, jeg kan ikke være medhjelperen din lenger.
Men du sa du skulle være min medhjelper og sanne venn for alltid.
Du tok meg i lillefingeren.
Jeg brøt det løftet da jeg skadet øyet ditt, El Døvo.
Jeg takler ikke skyldfølelsen.
Jeg er lei for det.
Det er ikke din skyld.
Det var ingens skyld.
Da er jeg ingen.
Uten deg, Godjenta, er jeg ingen. Uten deg, Godjenta, er jeg ingen.
Dere vet hva dere skal gjøre, barn.
Del dere opp i to lag, så slår vi oss løs med kickball.
Du skal også være med.
Ikke glem mikrofonen, Kristoffer.
Å ja. Takk.
- Her! - Kom igjen, Gunna!
- De sparker, du fanger. - Kom igjen.
- Å nei. - Å nei.
- Plukk opp ballen og kast den. - Til meg!
Kast den nå! Kom igjen!
- Til meg, Kine. - Jeg er ledig!
- Hit, hit! - Kast den til meg. Jeg er ledig.
- Bare kast den. - Ja.
Kom igjen!
Kom igjen. Dette er kickball, ikke stå-og-stirre-med-forvirret-blikk-ball!
Den dumme mikrofonen vikler seg alltid fast i fløyta. Bare…
Nei!
Hallo? Hallo?
Du ødela den.
Hoppsann.
"Hoppsann"?
Samme det. Det går nok bra.
Hør etter, barn. Jeg har…
Men Kristoffer tok feil.
Uten Phonic Ear var det ikke tale om at det ville gå "bra".
Mens jeg er borte, vil jeg at dere skal gjøre noe som kalles stillematte. Mens jeg er borte, vil jeg at dere skal gjøre noe som kalles stillematte.
Stilleskratte?
Det betyr å jobbe stille med matten ved pulten til jeg kommer tilbake.
Hvis du ikke oppfører deg,
skriver jeg navnet ditt i denne tomaten.
Forstått?
Cecilie sa at det er tid for stillematte.
Så du må være stille, ellers skriver hun navnet ditt i tomaten.
Skjønner. Takk.
Skolen er kjedelig, alt tar så lang tid
Vil heller dra hjem nå og ha mer fritid
Tulle og leke er morsommere
Kom, alle sammen, la oss gjøre det
Først kaster vi boka…
Barn! Hva er det som foregår her? Sett dere på plassene deres umiddelbart!
Jeg er så skuffet.
Kris, JP, Jonny, Stine, dere havner alle i tomaten.
Én flekk er alt som skal til for å gjøre tomaten vår til en råtten tomat.
Så nå er den ekstra råtten.
Kjære vene.
Ja vel, da pakker vi sammen sakene og gjør oss klare for lunsj.
Ja. Ja.
Silver Spring i Maryland?
Jaså? Ja.
Det er flott.
Tuller du?
Takk.
Dette er saken. Vi kan sende Phonic Ear til Maryland og få det reparert der,
men det vil ta seks uker.
Seks uker?
Jeg er lei for det.
Jeg kommer ikke til å skjønne noe som helst på skolen.
Hva skal jeg gjøre?
Alene og uten superkreftene mine? Jeg må være sterk.
Greit, vi gjør oss ferdige med denne oppgaven, og så…
Alle må høre nøye etter…
Mamma, har det kommet?
Som dere ser, har vi 206 bein i kroppen. Som dere ser, har vi 206 bein i kroppen.
Så hvis du begynner ved tærne og går helt opp til ørene…
Mamma, har det kommet?
…som dere husker fra forrige uke, var det Marie Curie som oppdaget radium…
Har det kommet?
Greit, nå skal vi ha gym.
Cecilie sier at vi skal ha gym nå.
Kristoffer sier at jentene må holde kroppen oppe med bøyde armer.
Krampe! Krampe!
Gjør jeg det?
Greit. Berg.
Vis oss hva du kan.
Nå har jeg deg, El Døvo.
Du klarer ingenting nå som jeg har ødelagt superkreftene dine.
Det er det du tror, Gymbo.
Har du ikke noe mer å gi enn det?
Jeg er sterkere enn du tror.
Så sterk du er, El Døvo.
Se på meg, alle sammen.
Jeg er så redd. Hva skal jeg gjøre?
Hva?
Du vondta meg, El Døvo.
Hoppsann.
Hvordan var det?
Oi! Sekstifire sekunder.
Det er ny rekord, Berg.
Du skulle ha sett det, mamma. Vi måtte holde kroppen oppe med bøyde armer…
Hei. Noe kom i posten i dag.
Er det…
Det er det!
Min kjære.
Hvordan kunne jeg skamme meg over deg?
Den neste skoledagen var den første gangen
jeg ikke brydde meg om hva noen syntes om mikrofonen. jeg ikke brydde meg om hva noen syntes om mikrofonen.
Den er tilbake. Så flott.
Tester. Én, to, tre. Kan du høre meg litt bedre nå?
Mye bedre.
Jeg har en kunngjøring. To elever har blitt valgt ut til å være bokstøtter
i et spesielt teaterstykke som heter Bøkenes fantastiske verden.
Den første bokstøtten jeg valgte, er Kris Nilsen.
Og den andre bokstøtten er…
Vær så snill.
…Kine Berg.
Takk.
Kine og Kris, be mødrene deres om å kjøpe matchende pyjamaser som kostyme til dere.
Matchende pyjamaser? Foran hele skolen?
Kris Nilsen i pyjamas.
Dette er sprøtt.
Ja. Helsprøtt.
Det fins bøker om alt mulig
Bla om og se selv
Fantasi og mysterier
Og masse eventyr
Og historier om folk som drar til månen
Det fins bøker om alt mulig
For en lettelse.
Finn dem på biblioteket
SPYLER!
Her på skolen vår
Bare husk å levere bøkene tilbake igjen
Hva var det du lo av der oppe?
Kjære vene, Kine. Bare snakk med ham. Fortell ham hva du kan gjøre.
Det er jeg som har superkrefter, men du trenger ikke superkrefter for å snakke.
Kom igjen. Fortell ham hva du kan gjøre.
Kine? Går det bra med deg?
Vil du virkelig vite hva jeg lo av?
Ja.
Du vet den mikrofonen som Cecilie har,
som hjelper meg å høre hva hun sier i timene?
Ja.
Når hun glemmer å ta den av,
kan jeg høre henne uansett hvor på skolen hun er.
Er det sant? Er det sant?
Så under teaterstykket
kunne jeg høre at Cecilie tissa på do.
Hva? Er det sant? Så kult.
Det er som om du har superkrefter.
Ja, på en måte.
Vi får gå tilbake til timen.
Kan du komme på besøk etter skolen? Jeg vil prøve noe.
Ja! Jeg mener, greit. Ok.
Flott.
Til deg, min skatt.
Søt sjokolade til søtnosen min.
Og en enslig rose,
selv om dens skjønnhet aldri kan overgå den allmektige rosetten.
Kan jeg kysse dine hender, min kjære?
Og ikke glem å ta med mikrofonen, så vi kan teste den og sånn.
Mikrofonen?
Hei, Kine. Vi gjør et eksperiment.
Jeg går mot sentrum med mikrofonen. Du blir her og hører på at jeg prater.
Når du ikke kan høre meg lenger, vet vi nøyaktig hvor kraftig den er. Klar?
Jeg er vel det.
Flott. Da setter jeg i gang.
Tester. Én, to, tre. Kris til Kine, kan du høre meg?
Ja!
Sjekk!
Jeg gikk forbi Jonnys hus. Jeg går til sentrum.
Jeg gikk forbi Storgateskolen.
Jeg kan se kiosken der fremme. Jeg tror jeg skal kjøpe limeade.
Jeg er i kiosken nå.
Jeg ser noen vi kjenner.
Æsj, jeg kan ikke høre ham lenger. Kanskje hvis jeg går nærmere.
- Hei, Kris. - Hei. Hva driver du med?
- Jeg kjøper noen greier for mamma. - Er det Marte?
Hva foregår? Er det Kines mikrofon?
Ja. Vi prøver å finne ut hvor langt unna vi kan være.
Vil du si noe til henne?
Jeg vet ikke hva jeg skal si.
Hvorfor ikke? Hvorfor ikke?
Jeg skada øyet hennes, og det skremte meg.
- Jeg trodde hun ble blind. - Hun ble ikke det.
Jeg fikk så dårlig samvittighet at jeg bare unngikk henne,
og nå tror jeg ikke hun liker meg lenger.
Hva? Nei!
- Hei, Kine. - Marte, jeg hørte alt du sa.
Selvfølgelig liker jeg deg fortsatt.
Hørte du alt det?
Oi, den er kraftigere enn jeg trodde.
Vær så snill, Marte. Jeg vil bare at det skal bli som før.
Jeg tror jeg må dra hjem. Mamma trenger tingene sine.
- Jeg er glad du ikke er sint. Ha det. - Vent!
Ikke gå.
Det var veldig gøy. Kanskje vi kan ha mer gøy med den på skolen.
Hva slags gøy? Hva slags gøy?
Jeg vil ikke havne i Cecilies tomat.
Ikke noe sånt. Jeg skal finne på noe.
Takk for at jeg fikk bruke den. Vi ses.
Vi skal ha stillematte snart. Vi vil ha det litt gøy mens hun er borte.
Kan du si når hun kommer tilbake, så vi ikke havner i trøbbel? Da blir du en helt.
Greit. Jeg tror det.
Kult.
Greit, nå er det tid for stillematte.
Husk at én flekk er alt som skal til for å gjøre tomaten råtten.
Så oppfør dere pent.
Ok, alle sammen. La oss feste.
- Nei, jeg vil ikke være i tomaten igjen. - Ikke jeg heller.
Slapp av. Kine lytter med høreapparatet.
Hun kan høre Cecilie overalt på skolen.
- Så du kan si når hun kommer tilbake? - Definitivt.
Oi, så imponerende.
Denne planen kommer til å funke.
Tid for fest!
Jeg ville være med på moroa,
men Phonic Ear og jeg hadde en viktig jobb å gjøre.
- Oi. - Vi kan ha det kjempegøy.
God morgen, Cecilie.
Hallo, Franse.
Er Franse etternavnet til Kristoffer? Er Franse etternavnet til Kristoffer?
- Se på dette. - Så kult.
Hvor er Cecilie nå?
Hun er på badet.
Er det sant?
Alle sammen, Kine kan høre at Cecilie er på do.
- Kan du høre det? - Kult!
Oi.
- Jeg vil ha høreapparat. - Ja.
Kine, det er helt utro…
Jeg mener, det er helt utrolig at du kan gjøre noe sånt.
- Høreapparatet ditt er veldig kult. - Ja, det er kanskje det.
SPYLER!
Vet du hva? Hun dro nettopp ned.
Oi! Folkens, Kine sa at Cecilie nettopp dro ned.
Jøye meg.
Så fantastisk. Så fantastisk.
Å nei! Cecilie var på vei tilbake.
Jeg måtte advare klassekameratene mine, men hva om jeg havnet i trøbbel?
Det er favorittsangen min.
Hit.
Hva har vi her?
Ikke vær redd, Kine. Klassekameratene dine trenger din hjelp.
De trenger at du er en helt.
Reis deg og rop det ut. Fortell dem det.
Jeg greier det ikke.
Du greier det. Du vil forbløffe alle sammen.
Alle sammen, Cecilie kommer. Sett dere på plassene deres. Alle sammen, Cecilie kommer. Sett dere på plassene deres.
- Å nei! - Jeg vil ikke havne i trøbbel.
Slå den av!
Skynd dere, alle sammen!
Så flott.
Jeg ser at tomaten ikke har noen flekker i dag.
Det var fantastisk.
Du er en helt.
Selvfølgelig er jeg en helt. Jeg er El Døvo.
Hei, Kine. Vi du komme på besøk og hoppe på trampolinen?
Beklager, Kris. Det er noe jeg må gjøre.
Hei, Marte.
Hei, Kine.
Kan vi snakke sammen?
Vel, er du sikker på at du ikke er sint på meg lenger?
Marte, jeg har aldri vært sint på deg.
Jeg fikk så dårlig samvittighet for det med øyet ditt.
Tenk om du ble blind.
Men jeg ble ikke det. Jeg syns vi skal begynne på nytt.
Men hva om jeg gjør noe dumt og skader deg igjen? Men hva om jeg gjør noe dumt og skader deg igjen?
Slapp av, det skjer ikke.
Og jeg er uansett tøff.
Se på disse kjempemusklene.
Det går bra, Marte. På tro og ære.
Venner?
Venner.
- Tar du meg i lillefingeren på det? - Det gjør jeg.
Tiden var inne for at jeg endelig skulle fortelle Marte alt om…
El Døvo!
Hvem?
El Døvo og hennes sanne venn. Du.
Jeg ser ingen problemer
Jeg lager et kart til deg Så vi kan møtes der
Jeg må følge min egen sti
Og ønske velkommen det som finner meg Akkurat der jeg er
Hvis du vil elske meg i morgen Hvis du vil elske meg i morgen
Kan du kanskje elske meg alt nå
Kjærlighetssanger og dikt slukker sorgen
Løfter meg opp og bærer meg dit jeg vil gå
BASERT PÅ DEN GRAFISKE ROMANEN
Men jeg liker å se forbi solen Som senere vil skinne på meg
Og hvis jeg holder godt fast Vil jeg ikke falle og flyte min vei
Jeg vil ikke glemme hvor jeg er
Du skal slippe meg inn
For hellet er med meg nå
Hellet er med meg nå
Tekst: Espen Stokka