ПО КНИГАТА НА СИСИ БЕЛ
Мина седмица от инцидента.
Окото ми беше добре, но познайте!
Оказа се, че имам нужда от очила.
Размазано. Ясно. Размазано. Ясно. Размазано. Ясно. Размазано. Ясно.
Но нещата с Марта съвсем не бяха добре.
Надявах се да я видя, за да говорим,
но тя все ме отбягваше.
Марта.
Леле!
С тези магически очила виждам моята партньорка Марвелика
от другия край на Вселената.
Сега ще я омая с хипнотичния им чар.
Марвелика, почакай. Виж новите ми хипнотизиращи очила.
Съжалявам, тръгвам.
Ти си моя партньорка и вярна приятелка.
Аз съм твоя партньорка и вярна приятелка.
За вечни времена.
А сега се закълни с кутре.
А сега се заклевам с кутре.
Знаех си, че ще стане. Знаех си, че ще стане.
Тя знаеше, че ще стане.
Марта, виж новите ми очила.
Готини са, нали?
Марта, почакай.
Марта!
Окото ми е добре.
Докторът ме прегледа и се оказа, че ми трябват очила.
Това, че клонът ме удари по окото, беше за добро.
Ужасно съжалявам.
Вината не беше твоя, честно.
Здравей, Сиси.
Нови очила ли имаш?
Готини са. Като на Джон Ленън.
Чао.
Суперухо, вече не мога да ти бъда партньорка.
Но ти обеща да си моя партньорка и вярна приятелка завинаги.
Дори се закле с кутре.
Развалих клетвата, когато нараних окото ти.
Вината ме разяжда!
Съжалявам.
Не си виновна.
Вината не е на никого.
Значи е моя.
Без теб, Марвелика, аз съм никоя. Без теб, Марвелика, аз съм никоя.
Знаете процедурата.
Ще играем, като се разделим на два отбора.
И за теб се отнася, Бел.
Не забравяйте микрофона, г-н Потс.
Да, благодаря.
- Ето! - Давай, Джини!
Те ритат, ти ловиш.
О, не.
Вземаш топката и хвърляш.
Хвърляй, хайде!
- На мен! - Свободен съм!
- Подай! - Свободен съм!
- Просто я хвърли. - Да.
Хайде!
Мърдай, Бел.
Не стоим с объркано изражение, а играем кикбол.
Микрофонът се оплете в свирката.
Ама че...
Не!
Ехо?
Счупихте го.
Пардон.
"Пардон"?
Както и да е, ще се оправиш.
Слушайте, ученици, имам...
Но г-н Потс грешеше.
Без микрофона "Фоник Иър" нямаше как да се оправя.
Докато не съм в стаята, тихичко ще решавате задачи. Докато не съм в стаята, тихичко ще решавате задачи.
Шава и плаче?
Тиха математика,
докато се върна.
Ако вдигате врява, докато ме няма,
ще напиша името ви в домата.
Ясно ли е?
Г-жа Синкълман каза да решаваме тихичко задачи.
Не бива да вдигаме врява, иначе ще напише името ни в домата.
Ясно, благодаря.
От купа спагети
с кашкавал
кюфтето издуха
кихавица яка.
То търкулна се от масата и на пода тупна.
После горкото кюфтенце
под вратата се навря.
В градината отиде...
Деца!
Сядайте си по местата веднага!
Толкова съм разочарована.
Майк, Джей Пи, Джони, Беки - всички влизате в домата.
Едно единствено петънце е достатъчно,
за да изгние нашият домат.
И сега е развален.
Боже.
Приберете учебните помагала и се пригответе за обяд.
Силвър Спринг, Мериленд?
Наистина ли?
Това е чудесно.
Шегувате се.
Благодаря.
Слушай сега.
Можем да изпратим микрофона за ремонт в Мериленд.
Но ще отнеме шест седмици.
Шест седмици?
Много съжалявам.
Няма да разбирам нищо в училище.
Какво ще правя?
Сама без моите суперсили?
Не бива да се давам.
Да довършим упражнението
и после...
Слушайте внимателно...
Мамо, дойде ли?
В човешкото тяло има 206 кости. В човешкото тяло има 206 кости.
От пръстите на краката чак до ушите...
Мамо, дойде ли?
...а както вече знаете,
Мария Кюри е открила радия...
Дойде ли?
Време е за часа по физическо.
Г-жа Синкълман казва, че сега имаме физическо.
Г-н Потс казва, че момичетата ще правят вис на свити ръце.
Схващане! Схващане!
Така ли?
Добре. Бел.
Да те видим.
Сега ми падна, Суперухо.
Кръгла нула си, откакто унищожих суперсилите ти.
Така си мислиш, Физъл.
Само толкова ли можеш?
По-силна съм, отколкото мислиш.
Колко си силна, Суперухо!
Вижте ме само.
Умирам от страх. Какво ще правя?
Какво?
Заболя ме, Суперухо.
Пардон.
Как беше?
Шейсет и четири секунди!
Това е рекорд, Бел.
Да беше ме видяла!
Трябваше да висим със свити ръце...
Здравей. Получи се пратка по пощата днес.
Дали е...
Да!
Скъпото ми!
Как може да съм се срамувала от теб?
На следващия ден за пръв път
нехаех какво мислят другите за микрофона. нехаех какво мислят другите за микрофона.
Поправен е. Чудесно.
Проба, раз, два, три. По-добре ли ме чуваш?
Много по-добре.
А сега имам да ви кажа нещо.
Двама ученици ще имат специална роля
в пиесата "Прекрасният свят на книгите".
Първият, на когото се спрях, е Майк Милър.
А другият е...
Нека аз!
- ...Сиси Бел. - Благодаря.
Сиси и Майк, кажете на майките си да ви купят еднакви пижами за сцената.
Еднакви пижами? Пред цялото училище?
Майк Милър по пижама.
Това е лудост.
Да, пълна лудост.
Има книги на всякакви теми.
Страницата отгърни и погледни.
Фентъзи, мистерия,
приказка позната.
И разкази за хора, които летят до Луната.
Книга ще откриеш по всяка тема...
Какво облекчение.
В библиотеката ги потърси.
ШУР!
В твоето училище иди.
Само помни,
навреме ги върни.
Защо се смееше на сцената?
Господи, Сиси, говори с него най-сетне.
Кажи му какво умееш.
Аз може да имам суперсили, но на теб не са ти нужни за говоренето.
Хайде! Кажи му какво можеш да правиш.
Сиси, добре ли си?
Наистина ли искаш да знаеш защо се смеех?
Да.
Нали знаеш микрофона, който г-жа Синкълман носи,
за да чувам какво говори в клас?
Да.
Когато забрави да го свали,
мога да я чувам, където и да се намира в училището.
Стига бе! Стига бе!
И по време на пиесата
чувах как г-жа Синкълман пишка в тоалетната.
Какво? Наистина ли? Това е страхотно!
Сякаш притежаваш суперсила.
Да, нещо такова.
Трябва да се връщаме в клас.
Ще дойдеш ли после у нас, за да пробвам нещо?
Да! Така де, добре.
Чудесно.
Специално за теб.
Бонбони за моето бонбонче.
И една роза,
макар че красотата й бледнее пред тази на всесилната розичка.
Може ли да целуна ръцете ти, мила?
И не забравяй да донесеш микрофона,
за да го пробваме.
Микрофонът?
Здравей, Сиси. Да направим опит.
Аз ще вървя с микрофона.
Ти стой тук и ме слушай.
Когато вече не ме чуваш,
ще разберем колко е мощен. Готова?
Да.
Чудесно. Тръгвам.
Проба, раз, два, три.
Майк до Сиси, чуваш ли ме?
Да!
Прието.
Подминах къщата на Джони в посока центъра.
Подминах училище "Броуд Стрийт".
Пред мен е дрогерията.
Ще си купя лимонада.
Влязох в дрогерията.
Виждам позната.
По дяволите. Вече не го чувам.
Ще се приближа.
- Майк. - Какво правиш?
Купувам разни неща за мама.
Марта ли е това?
Какво става? Това микрофонът на Сиси ли е?
Да. Проверяваме докъде се чува.
Ще й кажеш ли нещо?
Не знам какво.
Защо? Защо?
Уплаших се, защото нараних окото й.
- Мислех, че съм я ослепила. - Но не си.
Чувствах се ужасно и я отбягвах,
а сега тя май вече не ме харесва.
Какво? Не!
- Сиси. - Марта.
Чух всяка твоя дума.
Как да не те харесвам!
Чула си всичко това?
Това нещо е по-мощно, отколкото мислех.
Моля те, Марта, искам да сме както преди.
Аз май трябва да се прибирам вкъщи.
Мама ме чака.
Радвам се, че не се сърдиш. Чао!
Почакай!
Не си тръгвай.
Беше много забавно.
- Да се позабавляваме и в училище. - В какъв смисъл? Да се позабавляваме и в училище. - В какъв смисъл?
Не искам името ми да влезе в домата.
Нищо подобно.
Ще измисля нещо.
Благодаря, че ми го даде.
Чао.
Тя ще ни остави да решаваме задачи сами. Искаме да се възползваме.
Ще ни предупредиш ли, като тръгне насам?
Ще станеш герой.
Добре. Бих могла.
Супер.
Ученици, време е за тиха математика.
Помнете, че и едно петънце стига, за да изгние целият домат.
Така че бъдете послушни.
Народе, купонът започва.
Не, абсурд. Не искам пак да бъда в домата.
Аз също.
Спокойно, Сиси подслушва с апаратчето си.
Чува г-жа Синкълман из цялото училище.
И ще ни кажеш, че се връща?
Няма проблем.
Впечатляващо!
Планът ще сработи идеално.
Време е за купон!
Исках и аз да участвам,
но с микрофона имахме важна работа.
Голяма забава.
Добро утро, г-жо С.
Привет, Франсис.
Малкото име на г-н Потс е Франсис? Малкото име на г-н Потс е Франсис?
- Само гледай. - Жестоко е.
Къде е г-жа Синкълман сега?
В тоалетната.
Стига бе!
Хора, Сиси чува как г-жа Синкълман пикае.
- Наистина ли? - Супер!
- Да имах апаратче! - И аз.
Сиси, това е невероят...
Така де, невероятно е, че го можеш.
Апаратчето ти е много готино.
Да, май е така.
ШУР!
Познай! Тя току-що пусна водата.
Хора! Сиси каза, че г-жа Синкълман е пуснала водата.
Боже!
Страхотно. Страхотно.
О, не! Г-жа Синкълман се връщаше.
Трябваше да ги предупредя. Но ако загазех?
Любимата ми песен!
Насам.
Я да надникна.
Не се бой, Сиси.
Съучениците ти се нуждаят от теб.
Стани герой.
Изправи се и извикай. Предупреди ги.
Не мога.
Можеш! Ще удивиш всички.
Хора, г-жа Синкълман се връща. Хора, г-жа Синкълман се връща.
По местата!
- О, не! - Не искам проблеми.
Спри го!
Хайде, сядайте бързо!
Чудесно!
Виждам, че днес няма гнили петна по домата.
Направо жестоко!
Ти си герой.
Разбира се, че съм герой.
Аз съм Суперухо.
Сиси.
Искаш ли да поскачаме на батута?
Съжалявам, Майк, трябва да свърша нещо.
Здравей, Марта.
Здравей, Сиси.
Може ли да поговорим?
Ами...
Наистина ли вече не си ми сърдита?
Марта, никога не съм ти била сърдита.
Аз просто се чувствах ужасно гузна заради окото ти.
- А ако беше ослепяла? - Но не съм.
Нека да започнем отначало.
А ако направя някоя глупост и пак пострадаш заради мен? А ако направя някоя глупост и пак пострадаш заради мен?
Не се тревожи, няма.
А и аз съм силна.
Гледай какви огромни мускули.
Всичко е наред, Марта. Съвсем сериозно.
Приятелки?
Приятелки.
Да се закълнем с кутре?
Добре.
Време беше най-сетне да кажа на Марта всичко за...
Суперухо!
Кой?
Суперухо и нейната вярна приятелка - ти.
Не виждам проблем.
Карта ще ти нарисувам за среща.
Следвам пътя, отреден за мен,
и приветствам всичко, което идва насреща.
И ако утре ти ще ме обичаш, И ако утре ти ще ме обичаш,
обичай ме още отсега.
Със стих и песен ако в любовта се вричаш,
тя ще ме грабне и отнесе дори накрай света.
ПО КОМИКСА НА СИСИ БЕЛ
Обичам да надзъртам по-далече от лъчите, заискрили вече.
Ако здраво се държа, може да не падна, а да полетя.
Своето място не искам да изгубя.
До себе си ме допусни сега.
Защото и на мен ми провървя.
И на мен ми провървя.
Превод на субтитрите Боряна Богданова